5.5m
![]() | Tämän artikkelin nimi saattaa olla virheellinen. Ehdotettu uusi nimi on 5,5m. Lisää tietoa saattaa olla keskustelusivulla. Tarkennus: desimaalipilkku |
Kansainvälinen 5.5 m | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Tyyppi | kölivene, konstruktioluokka |
Suurin pituus (LOA) | 9,50 m |
Leveys | 1,90 m |
Syväys | 1,35 m |
Paino | 2 000 kg |
Purjeet | isopurje, fokka, spinaakkeri |
Purjepinta-ala (iso ja fokka) | 29 m2 |
Spinaakkeri | 50 m2 |
Miehistö | 3 henkeä |
Suunnitteluvuosi | 1950- |
Infobox OK |
5.5m eli viisviitonen on purjeveneiden klassinen konstruktioluokka, joka suunniteltiin samantyyppiseksi kuin 6mR, mutta halvemmaksi valmistaa. Ennen kaikkea pienempi uppouma ja genua-keulapurjeesta siirtyminen fokkaan pienensivät veneiden kustannuksia. Viisvitosluokan veneet suunnitellaan kaavan mukaan, joka ottaa huomioon pituuden, purjepinta-alan ja uppouman. 5.5m-veneiden suunnittelukaava on läheistä sukua R-mittasäännölle.
Charles E. Nicholson suunnitteli 5.5m-säännön jo 1912, mutta se virallistettiin vasta 1949. Ensimmäiset veneet rakennettiin pian sen jälkeen ja luokan suosio lähti kasvuun, kun siitä tehtiin olympialuokka. Luokkasääntöihin on vuosien varrella tehty muutoksia, ja nykyään viisviitosen voi rakentaa lasikuidusta hiilikuitumastolla ja erillisellä peräsinlavalla varustettuna. Viisviitoset voidaan rakennusvuoden mukaan jakaa klassikoihin (1949-1969), evoluutioveneisiin (1970-1989) ja moderneihin veneisiin (1990-).
Viisvitosluokkaan rakennetaan edelleen uusia veneitä ja luokassa kilpaillaan maailmanmestaruustasolla vuosittain. Viimeksi MM-kisat järjestettiin Suomessa vuonna 2011.
Metriluokka
Viisvitoset ovat yksi Kansainvälisen säännön mukaisista niin sanotuista metriluokista. Viisvitonen on uppoumaltaan hiukan ja purjepinta-alaltaan selvästi vitosia suurempi, mutta vain noin puolet kuutosen uppoumasta. Viisvitoset ovatkin vitosia selvästi vauhdikkaampia, mutta paljon edullisempia ylläpitää kuin kutoset tai niitä vielä suuremmat veneet.
Vasta vuonna 1950 vahvistettuna luokkana viisvitoset ovat tyypillisesti myös selvästi nuorempia kuin useimmiten 1920-1940 -luvuilla rakennetut vitoset ja kutoset. Tästä syystä monet viisvitosista eivät vielä vaadi suuria peruskorjaustoimenpiteitä, kuten steevien tai kölipuunvaihtoa.
Suomessa viisvitosia on rakennettu useita kymmeniä ennen kaikkea Wileniuksen ja Vatorin telakoilla. Tällä hetkellä veneitä on 20-30 kappaletta, joista pääosa kuuluu klassikko-ikäluokkaan. Lähes koko 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen hiljaiselon jälkeen viisvitosluokassa on jälleen palautettu uusia veneitä kisakuntoon ja suomalaiset venekunnat ovat kilpailleet viime vuosina myös ulkomailla.
Kansainvälisesti suurimmat klassisten veneiden viisvitoslaivueet löytyvät Sveitsistä, Alankomaista ja Saksasta. Edellä mainittujen lisäksi Yhdysvalloissa ja Norjassa on useita kovatasoisia venekuntia modernien veneiden ryhmässä.
Olympialuokka
Viisviitoset olivat olympialuokka ensimmäisen kerran Helsingin olympialaisissa 1952. Olympiamitaleita jaettiin viisissä olympialaisissa, kunnes Soling korvasi viisvitosen olympiapurjehduksen köliveneenä Münchenin olympialaisissa 1972.
Skandinaavinen Kultapokaali
Skandinaavinen Kultapokaali on 5.5m-luokan arvostetuin kiertopalkinto. Nyländska Jaktklubben lahjoitti palkinnon vasta saavutetun itsenäisyyden ja purjehdusseurojen lipun kunniaksi vuonna 1919 ja aluksi palkinnosta kilpailtiin Pohjoismaiden kesken saaristoristeilijä-luokassa. Vuonna 1922 NJK luovutti palkinnon Pohjoismaiselle Purjehdusliitolle, joka asetti sen kilpailtavaksi 6 mR-luokassa.
Helsingin olympialaisten jälkeen, vuodesta 1953 Skandinaavisesta Kultapokaalista on kilpailtu viisvitosilla. Suomalaiset veneet ovat voittaneet palkinnon vain kuudesti, viimeksi vuonna 2012.
Kultapokaali-kisoihin jokainen maa saa lähettää yhden venekunnan ja voittaja ratkaistaan kolmen karsintapurjehduksen jälkeen pari- tai kolminotteluna niiden veneiden kesken, jotka ovat saavuttaneet vähintään yhden voiton karsintapurjehduksissa. Ensimmäinen venekunta, joka saavuttaa kolme ensimmäistä sijaa on voittaja.
Mittasääntö
Viisvitosluokan mittasääntö on määritetty vuoden 2007 kansainvälisissä 5.5 m:n luokkasäännöissä:
missä
- = mittasäännön mukainen pituus (m)
- = purjepinta-ala (m²)
- = uppouma (m³)
edelleen
missä
- = veneen pituus mittausvesilinjalla (eli 82,5 mm todellisen vesilinjan yläpuolella)
- = rungon ympärysmitta 275 mm mittausvesilinjan yläpuolelta mitattuna :n keulanpäässä
- = rungon ympärysmitta parraslistan tasolta mitattuna :n peränpäässä
- = parraslistan korkeus :n peränpäässä
lisäksi keulan ja perän ympärysmitoille on asetettu seuraavat vähimmäisarvot laskennassa
Kansainvälinen 5.5 m on konstruktioluokka, eli lukuun ottamatta muutamia sisarveneiden sarjoja, jokainen vene on ainutlaatuinen yksittäiskappale. Kaikille konstruktioille yhteinen mittasääntö määrittää veneiden tärkeimmät parametrit, mutta yksittäisten veneiden välillä on suuriakin eroja esimerkiksi heikon tai voimakkaan tuulen, tai myötä- ja vastatuulipurjehdusominaisuuksien välillä.
Eri viisvitosten pituus (LOA) vaihtelee noin yhdeksästä ja kymmeneen metriin, uppouma välillä 1,7 ja 2,0 kuutiometriä ja purjepinta-ala välillä 26,5 ja 29,0 neliömetriä.
Suomen viisvitoset
Vene | Purjenro. | Rakennusvuosi | Suunnittelija | Rakentaja | Tilaaja | Nykyinen omistaja | Nykyinen pursiseura |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Gullvinge | FIN-1 | 1950 | Tore Holm | E. Blomqvist | ? | ? | ? |
Inga-Lill XXXVIII (Bloss) | FIN-2 | 1950 | Gösta Kyntzell | Wilenius Båtvarv | Gösta Kyntzell | Timonen, Timonen, Suortti, Suortti, Kallio, Varelius | HSS |
Borgå Tippan | FIN-3 | 1950 | Gösta Kyntzell | Wilenius Båtvarv | Wilenius & Friman | ? | ? |
Trial | FIN-4 | 1951 | Carl-Olof Granfelt | Wilenius Båtvarv | Mikko Nyréen | ? | ? |
Ariane IV (Flamenco) | FIN-8 | 1952 | Gösta Kyntzell | Wilenius Båtvarv | Kari Lampén | ? | SuPS |
Vistra (Vis-a-vis) | FIN-9 | 1952 | Arvid Laurin | Wilenius Båtvarv | Ingmar Nylund | ? | SuPS |
Teresita (Dudde IX) | FIN-10 | 1952 | Arvid Laurin | Wilenius Båtvarv | Söderhjelm & konsortium | ? | HSS |
Borgå Tippan II (Pohjantähti II, Freja, Jayne) | FIN-12 | 1952 | Gösta Kyntzell | Wilenius Båtvarv | Wilenius & Friman | ? | ? |
Experiment | FIN-14 | 1955 | Carl-Olof Granfelt | Wilenius Båtvarv | Mikko Nyréen & co. | ? | ? |
Kisen (Benita, Nika) | FIN-15 | 1954 | Gösta Kyntzell | Wilenius Båtvarv | Ingmar Nylund | ? | HSS |
Inga-Lill XXXXI (Kan-Bei, Amore) | FIN-16 | 1955 | Gösta Kyntzell | Wilenius Båtvarv | Gösta Kyntzell | ? | Suomen merimuseo |
Inga-Lill XXXXIII | FIN-18 | 1956 | Gösta Kyntzell | Wilenius Båtvarv | Gösta Kyntzell | ? | ? |
Inga-Lill XXXXIV (Baloo) | FIN-20 | 1959 | Gösta Kyntzell | Wilenius Båtvarv | Gösta Kyntzell | Patrik Cederberg | ? |
Lähteet
- P. Leino, Y. Klippi, J. Aromaa: Purjehtivat klassikot, s. 118. WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-32608-4.
- Wilenius Båtvarv wileniusbatvarv.fi. Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 9.2.2013.
Aiheesta muualla
- Kansainvälinen 5.5-luokan liitto (englanniksi)
- Suomen 5.5m-yhdistys[vanhentunut linkki]
- Maailman 5.5m-veneiden tietokanta
- Suomen 5.5m-veneiden tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
- 5.5m-veneen Kisen historiaa ja kuvaus korjaustöistä
- Jorma Rautapään kuvia 5.5 m -luokan veneistä
![Purjehdus](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c1/Sailing_pictogram.svg/35px-Sailing_pictogram.svg.png)
1896 • 1900 • 1904 • 1908 • 1912 • 1920 • 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 • 2024
Nykyiset olympialuokat (2024)
470 • 49er • ILCA 6 • ILCA 7 • Nacra 17 • purjelauta (IQFoil) • leijalauta (Formula Kite)
Entisiä olympialuokkia
5.5m • 6mR • 6.5m • 7mR • 8mR • 8.5m • 9mR • 10mR • 12mR • 12′ kevytvene • 12 m2 Sharpie • 15mR • 18′ kevytvene • E-jolla • Elliott 6m • Finnjolla • Firefly • Flying Dutchman • Louhi • O-jolla • Ranskan kansallinen monotyyppi • Saaristoristeilijä • Snowbird • Soling • Star • Swallow • Tempest • Ton class (1⁄2 Ton, 1⁄2–1 Ton, 1–2 Ton, 2–3 Ton, 3–10 Ton, 10–20 Ton, Open) • Tornado • Yngling
purjelauta: Division II • Lechner A-390 • Mistral • RS:X • Windglider