Aleuttientiira
Aleuttientiira | |
---|---|
![]() | |
Uhanalaisuusluokitus | |
Vaarantunut [1] | |
| |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Eukaryootit Eucarya |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Rantalinnut Charadriiformes |
Heimo: | Lokit Laridae |
Suku: | Nokitiirat Onychoprion |
Laji: | aleutica |
Kaksiosainen nimi | |
Onychoprion aleutica | |
![]() Levinneisyyskartta, jossa on merkitty vihreällä pesimisalue ja sinisellä mahdollinen talvehtimisalue. | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK |
Aleuttientiira (Onychoprion aleuticus, aiemmin Sterna aluetica)[2] on Alaskan ja Venäjän kaukoidän välisellä merialueella elävä tiiralaji.
Spencer Fullerton Baird kuvaili lajin holotyypin Kodiakinsaarelta Alaskassa.[3]
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 32–34 cm, siipien kärkiväli 75–80 cm ja paino noin 110 g. Aleuttientiira on keskikokoinen tiira, jolla on valko-harmaa höyhenpuku, ja jonka päälaki, niska ja ohjas ovat mustat. Otsa on valkoinen, nokka ja koivet tummanharmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on valkoisen, ruskean ja harmaan kirjava, ja sen koivet ovat punertavat.
Esiintyminen
Aleuttientiira elää lisääntymisaikana Beringinmeren ja pohjoisimman Tyynenmeren saarilla ja rannikoilla, muun muassa Sahalinilla, Kamtšatkalla, Ohotanmerellä, Aleuteilla sekä Alaskan länsi- ja etelärannikolla.[1][3] Alaskassa pesii noin 9 500 yksilöä, ja suurin 1 700 yksilön yhdyskunta sijaitsee Yakutatissa.[4]
Lajin arvioitu esiintymisalue kattaa 230 000 neliökilometriä ja populaation kooksi on arvioitu 31 000 täysikasvuista yksilöä.[1] Laji on muuttolintu, joka palaa pesimäseuduilleen Alaskassa toukokuun jälkipuoliskolla ja lähtee syyskuun puolimaissa. Talvehtimisalueita ei tunneta hyvin, mutta ne sijaitsevat mahdollisesti Filippiineillä, Indonesiassa ja Thaimaassa[1]. Laji on tavattu Euroopassa vain kerran, Englannissa.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut aleuttientiiran vaarantuneeksi, koska lajin populaatiokoko on laskenut nopeasti. Vähenemiselle ei ole löydetty yksittäistä syytä, mutta elinympäristöjen pilaantuminen, petoeläimet, munien kerääminen ja ihmisen aiheuttamat häiriöt ovat todennäköisesti vaikuttaneet paikallisesti populaatiokokoon.[1]
Elinympäristö
Aleuttientiiran elinympäristöä ovat soistuneet matalaruohoiset rannat ja hiekkarannat sekä tundra.[1]
Lisääntyminen
Laji pesii yhdyskunnittain, tavallisesti lapintiira- tai pikkukajavayhdyskunnissa, Venäjän puolella myös kalatiirayhdyskunnissa. Pesä on maassa oleva painanne, johon naaras munii tavallisesti kaksi munaa, joita haudotaan 22 päivää. Poikaset ovat pesäjättöisiä ja oppivat lentämään neljän viikon ikäisinä.
Ravinto
Aleuttientiirat syövät enimmäkseen kalaa,[1] joista villakuore ja tuulenkalat (Ammodytidae) ovat tavallisimpia. Myös pienet selkärangattomat ja hyönteiset kuuluvat sen ruokavalioon.
Lähteet
- Cramp, Stanley et al. 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. IV. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-857505-X
- Aleutian Tern [vanhentunut linkki] (englanniksi)
Viitteet
- ↑ a b c d e f g BirdLife International: Onychoprion aleuticus IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-2. 2020. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
- ↑ Högmander, H., Björklund, H., Hintikka, J., Lokki, J., Södersved, J. & Velmala, W.: Maailman lintulajien suomenkieliset nimet 2018. BirdLife Suomi. Arkistoitu 8.2.2018. Viitattu 17.3.2018.
- ↑ a b Aleutian Tern (Sterna aleutica) (Arkistoitu versio) The Internet Bird Collection. (englanniksi)
- ↑ Aleutian Tern, Sterna aleutica Alaska Science Center. Unites States Geological Survey. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
Aiheesta muualla
- Animal Pictures Archive: kuvia aleuttientiirasta (Arkistoitu versio)
|