Alice Munro
Alice Munro | |
---|---|
![]() Alice Munro vuonna 2006. | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 10. heinäkuuta 1931 Wingham, Ontario, Kanada |
Kuollut | 13. toukokuuta 2024 (92 vuotta) |
Kansalaisuus | kanadalainen |
Ammatti | kirjailija |
Kirjailija | |
Palkinnot | |
Kansainvälinen Booker-palkinto (2009) | |
Aiheesta muualla | |
![]() Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Alice Ann Munro (o.s. Laidlaw, 10. heinäkuuta 1931 Wingham, Ontario, Kanada – 13. toukokuuta 2024[1]) oli kanadalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti novelleistaan.[2] Hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 2013.[3] Munron suomennettuja novellikokoelmia ovat muun muassa Hyvän naisen rakkaus (1998) ja Karkulainen (2004).
Nuoruus ja opiskelu
Alice Laidlaw syntyi 1931 Ontarion Winghamissa. Hän oli Robert ja Alice Laidlaw’n vanhin lapsi ja syntyi keskellä 1930-luvun lamaa.[4] Perheen maatilalla kasvatettiin sekä kettuja että siipikarjaa.[5]
Laidlaw opiskeli Länsi-Ontarion yliopistossa englantia ja journalismia, mutta hän jätti opinnot kahden vuoden jälkeen kesken. Hän tapasi yliopistossa ensimmäisen miehensä James Munron, ja he menivät naimisiin vuonna 1951. He muuttivat ensin Vancouveriin ja sitten Victoriaan, missä he perustivat Munro’s Books -nimisen kirjakaupan.[2][6]
Ura
Munro oli kotiäitinä ja joutui muun muassa pyytämään mieheltään rahaa ruokaostoksiin. Hän alkoi kuitenkin kirjoittaa tyttäriensä nukkuessa. Hän keskittyi lyhyisiin tarinoihin, joita alettiin julkaista aikakauslehdissä, kuten Tamarack Review’ssa, Montrealerissa ja Canadian Forumissa.[5] Munron esikoiskokoelma Dance of the Happy Shades julkaistiin 1968.[2]
Munro sai kehuja ensimmäisestä kokoelmastaan, ja hän alkoi keskittyä uraansa kirjailijana. Toinen kokoelma Lives of Girls and Women julkaistiin 1971 ja [5] kolmas kokoelma Something I’ve Been Meaning to Tell You 1974. Samoihin aikoihin hänen 22 vuotta kestänyt liittonsa päättyi ja hän alkoi elättää itsensä opettamalla luovaa kirjoittamista. Hän muutti pian takaisin Ontarioon, missä hän tapasi maantieteilijä Gerry Fremlinin, jonka hän oli tuntenut jo opiskeluaikoinaan. He päätyivät yhteen ja muuttivat Clintonin lähistölle.[7]
Munro sai vuonna 1977 ensimmäisen tekstinsä The New Yorkeriin. ”Royal Beatings” perustui Munron lapsuudessa isältään saamiin rangaistuksiin. Tämän jälkeen häneltä julkaistiin novelleja myös muun muassa The Paris Review- ja Atlantic Monthly -lehdissä.[5]
Munron kokoelma Kerjäläistyttö ilmestyi 1978, ja vuosina 1977–1981 hän matkusteli ympäri maailmaa ja vieraili muun muassa Australiassa ja Kiinassa. Jupiterin kuut -kokoelmassa (1982) olikin myös Australiaan sijoittuvia novelleja.[8]
Valkoinen tunkio ilmestyi 1986, Nuoruudenystävä 1990 ja Julkisia salaisuuksia 1994. Hyvän naisen rakkaus julkaistiin 1998, Viha, ystävyys, rakkaus 2001, Karkulainen 2005, Sanansaattaja 2006, Liian paljon onnea 2009 ja Kallis elämä 2012.[8] Kallis elämä oli hänen viimeinen novellikokoelmansa, ja hän kertoi, että siinä oli neljä omaelämäkerrallista novellia. Ne olivat Munron mukaan ”ensimmäiset ja viimeiset, ja läheisimmät, asiat, joita minulla on sanottavana elämästäni”.[5]
Yksityiselämä
Alice ja James Munro saivat liittonsa aikana neljä tytärtä. Toinen lapsista syntyi ilman munuaisia ja kuoli yhdeksän päivän ikäisenä.[5] Munron toinen puoliso oli Gerry Fremlin, joka kuoli ennen Munroa.[4] Munron nuorin tytär Andrea Robin Skinner julkaisi pian äitinsä kuoleman jälkeen esseen, jossa hän kertoi että isäpuoli Fremlin käytti häntä seksuaalisesti hyväksi, kun Skinner oli lapsi, ja että hän kertoi asiasta Munrolle parikymppisenä, mutta Munro päätti silti jäädä miehensä rinnalle. Skinner ilmoitti hyväksikäytöstä poliisille vuosia myöhemmin, vuonna 2005, ja Fremlin myönsi syyllisyytensä. Hänet tuomittiin ehdolliseen vankeusrangaistukseen.[9]
Munro kuoli 92-vuotiaana toukokuussa 2024 hoitokodissa Ontariossa. Hän oli sairastanut dementiaa yli kymmenen vuoden ajan.[5]
Munro oli vetäytyvä ja esiintyi harvoin julkisuudessa.[10]
Tunnustukset
Munro sai lukuisia palkintoja, kuten kolme Kanadan kenraalikuvernöörin kirjallisuuspalkintoa (vuosina 1968, 1978, 1986) sekä kaksi Giller-palkintoa vuosina 1998 ja 2004.[6] Kanadan Royal Society myönsi hänelle vuonna 1993 Lorne Pierce Medalin.[11] Vuonna 1992 Munro kutsuttiin Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian ulkomaalaiskunniajäseneksi.[12] Munro sai tuotannosta myönnettävän kansainvälisen Booker -palkinnon vuonna 2009.[13]
Munro palkittiin vuonna 2013 Nobelin kirjallisuuspalkinnolla. Ruotsin akatemia nosti palkintoperusteluissa Munron nykynovellin mestariksi.[2]
Munron tytär Sheila on julkaissut lapsuudestaan muistelmateoksen Lives of Mothers and Daughters: Growing Up With Alice Munro, jossa keskeisessä osassa on Alice Munro. Suomeksi Munron tuotantoa on julkaistu Tammen Keltaisessa kirjastossa Kristiina Rikmanin suomennoksina.
Sarah Polleyn ohjaama elokuva Away from Her (2006) pohjautuu Munron novelliin ”The Bear Came over the Mountain” (suom. ”Karhu tuli vuoren takaa”).[2]
Teokset
- Dance of the Happy Shades, 1968
- Lives of Girls and Women, 1971
- Something I’ve Been Meaning to Tell You, 1974
- Kerjäläistyttö. Tarinoita Flosta ja Rosesta. (Who Do You Think You Are?, 1978. Yhdysvalloissa nimellä The Beggar Maid. Stories of Flo and Rose.) Suomentanut Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 1985. ISBN 951-30-5762-3.
- Jupiterin kuut. (The Moons of Jupiter, 1982.) Suomentanut Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 2017. ISBN 978-951-31-8279-3.
- Valkoinen tunkio. Kertomuksia. (The Progress of Love. Stories, 1986.) Suomentanut Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 1987. ISBN 951-30-6833-1.
- Nuoruudenystävä. (Friend of My Youth, 1990.) Suomentanut Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 2015. ISBN 978-951-31-8188-8.
- Julkisia salaisuuksia. Kertomuksia. (Open Secrets. Stories, 1994.) Suomentanut Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 1995. ISBN 978-951-31-0602-7.
- Selected Stories, 1996
- Hyvän naisen rakkaus. Kertomuksia. (The Love of a Good Woman. Stories, 1998.) Suomentanut Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 2000. ISBN 951-31-1613-1.
- Viha, ystävyys, rakkaus. Kertomuksia. (Hateship, Friendship, Courtship, Loveship, Marriage. Stories, 2001.) Suomentanut Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 2002. ISBN 951-31-2403-7.
- No Love Lost, 2003
- Vintage Munro, 2004
- Karkulainen. Kertomuksia. (Runaway. Stories, 2004.) Suomentanut Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 978-951-31-7271-8.
- Sanansaattaja. Kertomuksia. (The View from Castle Rock. Stories, 2006.) Suom. Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 2008. ISBN 978-951-31-3962-9.
- Liian paljon onnea. (Too Much Happiness, 2009.) Suomentanut Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 2010. ISBN 978-951-31-5170-6.
- Kallis elämä. Kertomuksia. (Dear Life. Stories, 2012.) Suom. Kristiina Rikman. Helsinki: Tammi, 2013. ISBN 978-951-31-7271-8.
- Lying Under the Apple Tree: New Selected Stories (2014)
Lähteet
- ↑ Martin, Sandra: Alice Munro, Canadian author who won Nobel Prize for Literature, dies at 92 The Globe and Mail. 14.5.2024. Viitattu 14.5.2024. (englanniksi)
- ↑ a b c d e Serafin, Steven R: Alice Munro Encyclopedia Britannica. 14.5.2024. Viitattu 14.5.2024. (englanniksi)
- ↑ Wallius, Anniina: Alice Munro sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon Yle Uutiset. 10.10.2013. Viitattu 5.1.2022.
- ↑ a b Martin, Sandra: Alice Munro, Canadian author who won Nobel Prize for Literature, dies at 92 The Globe and Mail. 14.5.2024. The Globe and Mail Inc. Viitattu 14.5.2024. (englanniksi)
- ↑ a b c d e f g Lea, Richard & Cain, Sian: Alice Munro, Nobel winner and titan of the short story, dies aged 92 The Guardian. 14.5.2024. Guardian News & Media Limited. Viitattu 14.5.2024. (englanniksi)
- ↑ a b Duffy, Dennis: Alice Munro The Canadian Encyclopedia. 14.5.2024. Historica Canada. Viitattu 14.5.2024. (englanniksi)
- ↑ Edemariam, Aida: Alice Munro: Riches of a double life The Guardian. 4.10.2003. Guardian News & Media Limited. Viitattu 14.5.2024. (englanniksi)
- ↑ a b Alice Munro British Council. Viitattu 14.5.2024. (englanniksi)
- ↑ Koppinen, Mari: Toukokuussa kuolleen Nobel-voittajan tytär paljasti perheen synkän salaisuuden HS.fi. 8.7.. Viitattu 8.7.2024.
- ↑ Sundqvist, Janne: Munron suomentaja liikuttui Nobelista Yle Uutiset. 10.10.2013. Viitattu 10.10.2013.
- ↑ Past Award Winners: Lorne Pierce Medal Royal Society of Canada. Viitattu 5.1.2022. (englanniksi)
- ↑ Honorary Members American Academy of Arts and Letters. Arkistoitu 3.12.2019. Viitattu 5.1.2022. (englanniksi)
- ↑ Kanadalainen Alice Munro sai kansainvälisen Man Bookerin Yle Uutiset. 27.5.2009.
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alice Munro Wikimedia Commonsissa
- Alice Munro Kirjasampo.fi-sivustolla
- HS: Alice Munro oli upea kirjailija ja kamala vanhempi
Alice Munro NobelPrize.org (englanniksi)
|
|