Allen Ginsberg
Allen Ginsberg | |
---|---|
![]() Allen Ginsberg Frankfurtin lentoasemalla vuonna 1978. | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 3. kesäkuuta 1926 Newark, New Jersey, Yhdysvallat |
Kuollut | 5. huhtikuuta 1997 (70 vuotta) New York |
Kansalaisuus | yhdysvaltalainen |
Ammatti | runoilija, kirjailija |
Kirjailija | |
Kirjallinen suuntaus | beat-kirjallisuus |
Esikoisteos | Howl and Other Poems (1956) |
![]() Nimikirjoitus | |
Aiheesta muualla | |
allenginsberg.org | |
![]() Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Irwin Allen Ginsberg (3. kesäkuuta 1926 Newark – 5. huhtikuuta 1997 New York) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän oli beat-liikkeen johtohahmoja ja oli myös vahvasti mukana 1960-luvun hippiliikkeessä.
Ginsberg identifioi itsensä juutalais- ja homorunoilijaksi.[1]
Elämä ja ura
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c3/Allen_Ginsberg_and_Bob_Dylan_by_Elsa_Dorfman.jpg/250px-Allen_Ginsberg_and_Bob_Dylan_by_Elsa_Dorfman.jpg)
Ginsbergin isä oli runoilija Louis Ginsberg. Mielenterveysongelmista kärsineelle äidilleen Naomille Ginsberg kirjoitti runon ”Kaddish” (1961).[2]
Ginsbergin tuotantoon vaikutti erityisesti William Carlos Williams.[2] Opiskellessaan 1940-luvulla Columbian yliopistossa Ginsberg tutustui William S. Burroughsiin, Jack Kerouaciin, Lucien Carriin, Gregory Corsoon ja Gary Snyderiin. Ginsbergistä tuli beat-runouden johtohahmo. Työskenneltyään muun muassa markkinatutkijana ja merimiehenä Ginsberg julkaisi esikoiskokoelmansa Howl And Other Poems vuonna 1956. Kokoelma ja sen runo ”Huuto” (Howl) vei kustantaja-runoilija Lawrence Ferlinghettin useisiin sensuurioikeudenkäynteihin. Kohun ansiosta Ginsbergin teos tuli kuitenkin kuuluisaksi.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/68/Ginsberg-leary-lilly.jpg/250px-Ginsberg-leary-lilly.jpg)
Avoimesti homoseksuaalinen Ginsberg oli mukana monenlaisessa kansalaistoiminnassa. Vuonna 1965 hänet kruunattiin Prahassa Toukokuun kuninkaaksi ja karkotettiin Tšekkoslovakiasta, ja hän joutui FBI:n tarkkailulistalle. Ginsberg oli hippiliikkeen esikuva, joka teki myös yhteistyötä monien muusikoiden ja säveltäjien kanssa, joihin lukeutuivat Bob Dylan, Paul McCartney, The Clash ja Philip Glass. Ginsberg asui New Yorkin Lower East Sidella.
Ginsberg oli Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian (American Academy of Arts and Letters) jäsen. Vuonna 1993 Ranskan kulttuuriministeri myönsi hänelle Chevalier de l’Ordre des Arts et des Lettres -kunniamerkin. Vuonna 1994 hänet valittiin Harvardin yliopiston Phi Beta Kappa -runoilijaksi. Ginsberg oli mukana perustamassa Jack Kerouac -runokoulua Naropa-instituuttiin Boulderissa Coloradossa.
Ginsberg oli myös aikuisten miesten ja nuorten poikien välisten seksisuhteiden sallimista ajavan NAMBLAn jäsen.[3]
Suomennettuja teoksia
- Kuolema Van Goghin korvalle. (Amerikan kuuluisimman runoilijan runoelmia Pentti Saarikosken, Anselm Hollon ja Matti Rossin suomennoksina). Turku: Tajo, 1963 (2. painos 1969).
- Huudon jälkeen. Runoja 1972–1992. Suomentanut Markku Into. Turku: Sammakko, 1999. ISBN 952-5194-03-5.
- Huuto ja muita runoja 1947–1971. Suomentaneet Anselm Hollo ym. Turku: Sammakko, 2000. ISBN 952-5194-10-8.
- Luurankohuutoja. Runoja 1984–1997. Suomentanut Seppo Lahtinen. Turku: Sammakko, 2002. ISBN 952-5194-31-0.
Katso myös
Lähteet
- ↑ Allan Ginsberg: an interview by Gary Pacernick. - Free Online Library www.thefreelibrary.com. Viitattu 27.7.2016.
- ↑ a b Allen Ginsberg Britannica.com. Viitattu 5.1.2017. (englanniksi)
- ↑ Jacobs, Andre: Allen Ginsberg’s advocacy of pedophilia debated in community Intermountain Jewish News. 21.6.2008. Arkistoitu 18.10.2006. Viitattu 30.6.2008. (englanniksi)
Kirjallisuutta
- Ball, Gordon: East Hill Farm. Seasons with Allen Ginsberg. Berkeley: Counterpoint Press, 2011. ISBN 978-1-58243-776-7. (englanniksi)
- Lounela, Pekka & Mäntylä, Jyrki: Huuto ja meteli. Näkökulma. Hämeenlinna: Karisto, 1970.
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Allen Ginsberg Wikimedia Commonsissa
- Petäjä, Jukka: Huuto joka järisytti Yhdysvaltoja. Helsingin Sanomat 26.8.1990.
|