Allen Järvenpää
Allen Eugen Järvenpää (6. elokuuta 1915 Kauhava – 14. kesäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, joka työskenteli pitkään sosiaalihallituksessa ammattienylitarkastajana ja toimi myös Tampereen teknillisen korkeakoulun työsuojeluteknologian professorina.[1][2]
Järvenpään isoisä oli puukkotehtailija Iisakki Järvenpää ja isä perheyrityksen johtajana 1920–1930-luvuilla toiminut Juho Nikolai Järvenpää. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1933 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1938. Tekniikan lisensiaatin tutkinnon Järvenpää suoritti 1969.[1]
Vuosina 1938–1939 Järvenpää työskenteli insinöörinä Oy Asea Ab:lla, 1940–1944 Haapalan radiotehdas Oy:ssä ja 1944–1945 Iisakki Järvenpää Oy:ssä, kunnes sai viran sosiaalihallituksesta ammattienylitarkastajana. Hän hoiti virkaa 1945–1972, jonka jälkeen Järvenpää työskenteli sosiaalihallituksen työsuojeluosaston toimistopäällikkönä ja apulaisosastopäällikkönä 1972–1974 sekä Tampereen teknillisen korkeakoulun työsuojeluteknologian professorina 1974–1978.[1] Työtuomioistuimen jäsenenä ja varajäsenenä hän oli 1956–1977.[2]
1930–1940-luvuilla Järvenpää oli mukana Akateemisen Sosialistiseuran toiminnassa. Talvisodan jälkeen toukokuussa 1940 hän oli yksi Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran perustajajäsenistä. Syyskuussa 1940 Järvenpää valittiin järjestön puheenjohtajaksi entisen puheenjohtajan Mauri Ryömän jouduttua poliittisen toimintansa vuoksi vankilaan. Järvenpää hoiti tehtävää seuran lakkauttamiseen joulukuuhun 1940 saakka.[3] Järvenpää toimi Tapaturmainvalidien liiton puheenjohtajana vuosina 1957–1961.[4]
Allen Järvenpää oli jäsenenä Sylvi Kekkosen johtamassa kulttuurivaltuuskunnassa, joka vieraili Kiinassa keväällä 1953.[5]
Teoksia
- Koneen turvallisuuslaitteet. Helsinki: Työsuojelu, 1972.
- Järvenpää, Allen ; Takala, Jukka ; Tohka, Matti: Työsuojelu : koneturvallisuus. Espoo: Otakustantamo, 1974. ISBN 951-67108-1-6.
- Nuorten työntekijäin suojelu. Helsinki: Työterveyslaitos, 1976. ISBN 951-80102-2-6.
- Työturvallisuuslaki : ohjeita ja neuvoja sen soveltamisesta. Helsinki: Työterveyslaitos, 1976. ISBN 951-80101-8-8.
- Järvenpää, Allen ; Takala, Stina: Kiinteiden ja siirrettävien koneiden melun ja värähtelyn torjunnan esitutkimus. Tampere: Tampereen teknillinen korkeakoulu, 1977. ISBN 951-72027-8-4.
- Työsuojeluteknologia 1. Johdanto ja peruskäsitteet. Tampere ; Helsinki: Työsuojeluhallitus, 1982. ISBN 951-46624-3-1.
- Järvenpää, Anja ; Järvenpää, Allen: Kauhavan puukko : tekniikan vaiheita. Kauhava: A. Järvenpää, 1986. ISBN 951-99779-0-2.
- Turvalliseen tekniikkaan. Espoo: Otatieto, 1990. ISBN 951-67209-2-7.
Lähteet
- ↑ a b c Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 318–319. Helsinki: Otava, 1978. ISBN 951-10475-5-8. Projekt Runeberg.
- ↑ a b Hurmalainen, Mikko: Muistot. Allen E. Järvenpää (vain tilaajille) 14.6.2006. Helsingin Sanomat. Viitattu 18.5.2020.
- ↑ Vuorikoski, Matti: Juoksuhaudoista uussuomettumiseen : Suomi–Venäjä-Seura 70 vuotta Pirkanmaalla, s. 17, 29, 56. E-kirja. Helsinki: Books on Demand, 2017. ISBN 978-952-31802-0-8.
- ↑ Tapaturma ja Sairausinvalidit 70 vuotta – Arvomuutos suunnan osoittajana. Uusi Invalidi, 2018, nro 3. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 10.1.2021. (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Pekka Lähteenkorva, Henna Lohento ja Timo Soikkanen: Sylvin matkassa: yksityiset päiväkirjat Kiinasta, s. 16. Helsinki: Otava, 2020. ISBN 978-951-1-37355-1.
|