Dennis Oppenheim
Dennis Oppenheim | |
---|---|
![]() | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | [1] Electric City [2] |
Taiteilija | |
Salanimi | Oppenkhaĭm, Dennis |
Taidesuuntaus | käsitetaide ja Wiener Aktionismus |
Aiheesta muualla | |
www.dennisoppenheim.org | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
![Casagrande & Rintala, Potemkin, teräksinen puisto Japanissa, 2003.](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6d/Potemkin_last_corner.jpg/200px-Potemkin_last_corner.jpg)
Installaatio | Maataide | Paikkasidonnainen taide | Tilataide | Valotaide
Jan-Erik Andersson | Marco Casagrande | Saara Ekström | Kaarina Kaikkonen| Ismo Kajander | Marja Kanervo | Jussi Kivi | Antti Laitinen | Harri Larjosto | Tuuli Luukas | Annikki Luukela | Anni Rapinoja | Sami Rintala | Catarina Ryöppy | Charles Sandison | Maaria Wirkkala
Carl Andre | John Baldessari | Christo ja Jeanne-Claude | Jan Dibbets | Ian Hamilton Finlay | Hamish Fulton | Andy Goldsworthy | Hans Haacke | Michael Heizer | Robert Irwin | Nancy Holt | Richard Long | Walter de Maria | Ana Mendieta | Dennis Oppenheim | Robert Smithson | James Turrell | Wolf Vostell
Hiljainen kansa | Kolme aitaa | Maaltapako | 1000 Rauhanlippua
Dennis Oppenheim (6. syyskuuta 1938[3] – 21. tammikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Hänen tuotannossaan heijastuvat 1960-luvun uudet ilmaisumuodot, kuten minimalismi, maataide, kehotaide, käsitetaide ja videotaide.
Oppenheim pyrkii töissään pääsemään lähemmäksi itse luomisprosessia siten, että työprosessi hänelle on jopa tärkeämpi kuin valmis teos. Hänen 1970-luvun puolimaissa tekemistään töistä ei ole jäljelläkään muuta kuin työskentelyn tallennukset. [3]
Oppenheim teki 1960-luvulla taiteilija Edward Kienholzin kanssa realististen tilojen sisustuksia tunkkaiseen tyyliin. Oppenheim siirtyi kuitenkin pian minimalismiin ja toteutti yksinkertaisten rakenteiden toistoon perustuvia töitä. Vuonna 1967 hän siirtyi maataiteeseen käyttäen sekä ajan että tilan ulottuvuuksia. Tällöin hän myös toteutti karttoihin perustuvan teossarjan Site Markers. Pian tämän jälkeen hän siirtyi tilataiteeseen ja toteutti tilakokonaisuuksia, usein yhdistämällä täysin vastakkaisen tyylisiä tiloja. Aika on myös niissä keskeisenä osana. [3]
Vuonna 1969 Oppenheim alkoi tutkia vartalo- eli kehotaiteen ilmaisumahdollisuuksia. Häntä kiinnosti esimerkiksi “energian” siirtäminen kehosta toiseen, kuten sormenjäljet toisten sormenjälkien päällä. Kehotaiteessa hän usein käytti maalauspintana isänsä ja lastensa kehoja.[3]
Lähteet
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dennis Oppenheim Wikimedia Commonsissa
|