Elisabet (Romanian kuningatar)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/Elisabeth_%3B_Queen_of_Romania.jpg/250px-Elisabeth_%3B_Queen_of_Romania.jpg)
Elisabet (synt. Pauline Elisabeth Ottilie Louise; 29. joulukuuta 1843 Neuwied, Preussi – 3. maaliskuuta 1916 Curtea de Argeș, Romania)[1][2] oli Romanian kuninkaan Kaarle I:n puoliso ja kirjailija. Hän julkaisi muun muassa romaaneja ja runokokoelmia, pääasiassa kirjailijanimellä Carmen Sylva.
Elisabetin vanhemmat olivat Wiedin ruhtinas Hermann ja Maria von Nassau. Elisabet nai vuonna 1869 Romanian ruhtinaaksi valitun Hohenzollern-Sigmaringenin prinssin Kaarle I:n, joka vuonna 1881 kruunattiin kuninkaaksi. Romanian kuningattarena Elisabet omistautui hyväntekeväisyystyölle ja koulutuksen edistämiselle. Vuosien 1877–1878 Venäjän–Turkin sodan aikana hän panosti haavoittuneiden sotilaiden hoitoon ja perusti Elisabetin risti -nimisen kunniamerkin ansioituneille sotilassairaanhoitajille.[1][2] Elisabetin ja Kaarlen avioliitosta syntyi vain yksi lapsi, kolmivuotiaana kuollut prinsessa Maria (1870–1874).[1]
Elisabet oli kirjallisesti, taiteellisesti ja musiikillisesti lahjakas. Hän kirjoitti romaaneja, näytelmiä, novelleja, esseitä ja runokokoelmia, ja julkaisi romanialaisten kansantarinoiden kokoelmia. Hänen toimittamansa ranskankielinen aforismikokoelma Les Pensées d'une reine (1882) voitti vuonna 1888 Ranskan akatemian Botta-palkinnon.[1] Elisabet kirjoitti myös vuonna 1884 libreton ruotsalaisen säveltäjä Ivar Hallströmin oopperaan Neaga.[2] Lisäksi hän käänsi Pierre Lotin romaanin Islannin kalastajat ja Paul de Saint-Victorin kritiikkikokoelman ranskasta saksaksi sekä Elena Văcărescun toimittaman romanialaisten kansanlaulujen kokoelman saksasta englanniksi. Suuren osan kirjallisesta tuotannostaan Elisabet julkaisi kirjailijanimellä Carmen Sylva. Nimimerkillä Dito Und Idem julkaistut teokset ovat kuningatar Elisabetin ja hänen hovineitonsa Mite Kremnitzin yhdessä kirjoittamia.[1]
Teoksia
- Sappho, runokokoelma, 1880
- Hammerstein, runokokoelma, 1880
- Rumänische dichtungen, kansanrunouden kokoelma, 1881
- Die hexe, runokokoelma, 1882
- Ein gebet, runokokoelma, 1882
- Jehovah, runokokoelma, 1882
- Les Pensées d'une reine, aforismikokoelma, 1882
- Leidens edengang, novelli, 1882
- Pelesch märchen, novelli, 1883
- Aus zwei welten, romaani, 1884 (yhdessä Mite Kremnitzin kanssa)
- Meine ruh’, runokokoelma, 1884
- Astra, romaani, 1886 (yhdessä Mite Kremnitzin kanssa)
- Es klopft, novelli, 1887
- Roman einer prinzessin, romaani, 1890 (yhdessä Mite Kremnitzin kanssa)
- Lieder, runokokoelma, 1890
Suomennettu teos:
- Eräs rukous (suom. J. J., 1889)
Lähteet
- ↑ a b c d e Elizabeth of Wied (1843–1916) (englanniksi) Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 16.10.2017.
- ↑ a b c Nordisk familjebok (1907), s. 408–409 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 15.10.2017.
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elisabet (Romanian kuningatar) Wikimedia Commonsissa
|