Gaito Gazdanov
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ee/Gazdanov-192%3F.jpg/250px-Gazdanov-192%3F.jpg)
Gaito Gazdanov (ven. Гайто́ (Гео́ргий) Ива́нович Газда́нов, Gaito [Georgii] Ivanovich Gazdanov; oss. Гæздæнты Бæппийы фырт Гайто, Gæzdænty Bæppijy fyrt Gajto) (23. joulukuuta (J. 6. joulukuuta) 1903 Pietari, Venäjä – 5. joulukuuta 1971[1]) oli venäläinen emigranttikirjailija, syntyperältään osseetti.
Gazdanov liittyi valkoiseen armeijaan 16-vuotiaana ja osallistui Venäjän sisällissotaan valkoisten puolella. Hän asui vuodesta 1923 Pariisissa, jossa hän sai pian mainetta kirjailijana ja kriitikkona.[2][3]
Gazdanovin kirjoja ei ole suomennettu, mutta professori Tomi Huttunen pitää hänen teostaan Vetšer u Kler ('Ilta Clairen luona') yhtenä niistä kirjoista, jotka pitäisi suomentaa.[4]
Gazdanovin kirjoja alettiin julkaista Venäjällä kommunismin romahtaessa. Vuodesta 1988 siellä on julkaistu 50 hänen teostaan. Venäläistä kirjallisuutta Massachusettsin yliopistossa (Amherst) opettavan László Dienesin mukaan Gazdanovin teokset ovat vaikeasti käännettäviä, ainakin englanniksi. Toisin kuin toinen emigrantti, Vladimir Nabokov, Gazdanov ei vaihtanut kirjoituskieltä ja jäi siksi jossain määrin pimentoon.[3]
Lähteet
- ↑ Gaito Gazdanov, Reference Guide to Russian Literature, viitattu 3.2.2019 (Google Books)
- ↑ Gaito Gazdanov, (Arkistoitu – Internet Archive) Pushkin Press, viitattu 3.2.2019
- ↑ a b Gaito Gazdanov Harvard Magazine, viitattu 3.2.2019
- ↑ Miska Rantanen, Kirjoja jotka pitäisi suomentaa. Helsingin Sanomat 3.2.2019 s. C 3
|