Gary Winick
Gary Winick | |
---|---|
![]() Gary Winick vuonna 2002. | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 31. maaliskuuta 1961 New York, New York, Yhdysvallat |
Kuollut | 27. helmikuuta 2011 (49 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat |
Ammatti | ohjaaja, tuottaja |
Puoliso | Emily McDonnell |
Ohjaaja | |
Aktiivisena | 1986–2010 |
Aiheesta muualla | |
IMDb | |
Elonet | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Gary Scott Winick (31. maaliskuuta 1961 – 27. helmikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän aloitti uransa independent-elokuvien ohjaajana ja tuottajana, mutta ohjasi 2000-luvulla myös Hollywood-tuotantoja.[1]
Winickin ensimmäinen ohjaus oli vuonna 1989 julkaistu trilleri Curfew. Vuonna 1999 hän oli perustamassa digitaalista teknologiaa hyödyntäviin pienen budjetin elokuviin erikoistunutta tuotantoyhtiötä InDigEnt (lyhenne sanoista Independent Digital Entertainment), jolla oli toimintaa vuoteen 2007. Yhtiön tuottamiin elokuviin kuuluvat muun muassa Rebecca Millerin ohjaama draama Personal Velocity: Three Portraits (2002), josta hän sai tuottajana Independent Spirit John Cassavetes Awardin, Peter Hedgesin ohjaama draama Aprilin juhlat (2003), josta näyttelijä Patricia Clarkson oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscarin saajaksi, ja Steve Buscemin ohjaama musta komedia Lonesome Jim (2005).[1][2][3][4]
Winickin oma ohjaajanura lähti nousuun vuonna 2002 julkaistun, InDigEntin tuottaman komedian Minä ja aikuiset naiset myötä. Hänet palkittiin kyseisestä elokuvasta Sundancen elokuvajuhlien parhaan ohjauksen palkinnolla. Hänen ensimmäinen Hollywood-ohjauksensa oli komedia 13 ja risat (2004), jonka pääosaa esitti Jennifer Garner. Hänen myöhempiä ohjauksiaan olivat lastenelokuva Lotta ystäväni (2006), romanttinen komedia Morsianten sota (2009) ja romanttinen draama/komedia Rakkauskirjeitä Julialle (2010), joka jäi hänen viimeisekseen.[1][2][3]
Winick opiskeli elokuvantekoa Texasin yliopistossa, Austinissa, jossa hän suoritti Master of Fine Arts -tutkinnon ohjauksesta, ja American Film Instituten AFI Conservatoryssa, Los Angelesissa, jossa hän suoritti Master of Fine Arts -tutkinnon tuottamisesta. Hän myös toimi opettajana New Yorkin yliopiston Tisch School of the Artsissa.[1][2][5]
Winick kuoli helmikuussa 2011, 49-vuotiaana. Hän sairasti aivosyöpää, joka diagnosoitiin hänellä vuonna 2008.[5]
Filmografia ohjaajana
- Curfew (1989)
- Salaisuuden varjossa (Out of the Rain, 1991)
- Savuna ilmaan (Sweet Nothing, 1995)
- Tic Code – rytmi veressä (The Tic Code, 1998)
- Sam the Man (2000)
- Minä ja aikuiset naiset (Tadpole, 2002)
- 13 ja risat (13 Going on 30, 2004)
- Lotta ystäväni (Charlotte's Web, 2006)
- Morsianten sota (Bride Wars, 2009)
- Rakkauskirjeitä Julialle (Letters to Juliet, 2010)
Lähteet
- ↑ a b c d Weber, Bruce: Gary Winick, Director of Small and Studio Films, Dies at 49 NYTimes.com. 1.3.2011. Viitattu 3.3.2011. (englanniksi)
- ↑ a b c Gilbey, Ryan: Gary Winick obituary guardian.co.uk. 2.3.2011. Viitattu 3.3.2011. (englanniksi)
- ↑ a b Nelson, Valerie J.: Gary Winick dies at 49; director and digital film pioneer latimes.com. 1.3.2011. Viitattu 3.3.2011. (englanniksi)
- ↑ Dickey, Josh L.: Director Gary Winick dies at 49 variety.com. 28.2.2011. Viitattu 3.3.2011. (englanniksi)
- ↑ a b Lyons, Charles: Remembering Gary Winick: Caroline Kaplan, Jennifer Garner, Jason Kliot and More indieWIRE. 28.2.2011. Viitattu 3.3.2011. (englanniksi)
|