Hoikka-albatrossi
Hoikka-albatrossi | |
---|---|
![]() | |
Uhanalaisuusluokitus | |
| |
Tieteellinen luokittelu | |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Ulappalinnut Procellariiformes |
Heimo: | Albatrossit Diomedeidae |
Suku: | Etelänalbatrossit Thalassarche |
Laji: | chlororhynchos |
Kaksiosainen nimi | |
Thalassarche chlororhynchos | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo |
Hoikka-albatrossi (Thalassarche chlororhynchos) on Etelä-Atlantilla pesivä pienehkö albatrossi. Lajin nimesi Johann Friedrich Gmelin 1789.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 74–86 cm, paino noin 2,5 kg ja siipien kärkiväli noin 2 m. Selkäpuoli, pyrstön yläpuoli ja siipien yläpinta ovat mustanharmaat, alapuoli ja päälaki valkoiset ja pää muuten vaaleanharmaa. Siipien alapinta on valkoinen lukuun ottamatta kapeita tummia reunuksia. Tumman nokan yläharja on keltainen ja nokan kärki vaaleanpunainen. Sukupuolet ovat saman näköisiä. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta pyrstö on musta ja pää kokonaan valkoinen.
Laji on jaettu (splitattu) vuonna 2004 kahteen lajiin: T. chlororhynchos ja T. carteri.
Esiintyminen
Hoikka-albatrossi pesii eteläisellä Atlantilla Tristan da Cunhalla, Gough Islandilla ja Saint Helenalla. Pesivän kannan koko on noin 30 000–40 000 paria. Parimäärä on ollut laskemassa ja laji on uhanalainen. Kokonaispopulaatio on 50 000–100 000 yksilöä. Pesimäajan ulkopuolella se vaeltelee eteläisellä Atlantilla Etelä-Amerikkaa ja Afrikan lounaisrannikkoa myöten.
Suurin uhka lajille on kalastus. Vuosittain arvioidaan Brasilian edustalla kuolevan noin 900 hoikka-albatrossia pitkäsiimakalastuksessa.
Elinympäristö
Pesimäsaaret ovat kallioisia, osin saniaisten peittämiä. Pesimäajan ulkopuolella vaeltelee avomerellä.
Lisääntyminen
Pesii vuosittain. Pesä on rakennettu mudasta maahan, usein saniaisten suojaan. Munia on vain yksi.
Ravinto
Syö kalaa, mustekaloja ja äyriäisiä.
Lähteet
- ↑ BirdLife International: Thalassarche chlororhynchos IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2. 2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 16.6.2014. (englanniksi)
|