John Nicholson (autourheilija)
John Nicholson | |
---|---|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 6. lokakuuta 1941 |
Kuollut | 19. syyskuuta 2017 (75 vuotta) |
Kansalaisuus | ![]() |
Formula 1 -ura | |
Aktiivivuodet | 1974–1975 |
Talli(t) | Lyncar |
Kilpailuja | 2 (1 lähtö) |
Maailmanmestaruuksia | 0 |
Voittoja | 0 |
Palkintosijoja | 0 |
Paalupaikkoja | 0 |
Nopeimpia kierroksia | 0 |
MM-pisteitä | 0 |
Ensimmäinen kilpailu | Britannian GP 1974 |
Viimeinen kilpailu | Britannian GP 1975 |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
John Nicholson (6. lokakuuta 1941 Auckland – 19. syyskuuta 2017 Clarks Beach, Auckland) oli uusiseelantilainen Formula 1 -kuljettaja.[1][2] Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1974–75.[2] Hän karsiutui toisessa ja oli 17. Britannian GP:ssä 1975.[2]
Nicholson voitti Formula Atlantic -sarjan mestaruuden vuosina 1973 ja 1974.[2] Hän siirtyi Powerboat-sarjaan F1-uran jälkeen.[2]
Nicholson toimi myös tiiviissä yhteistyössä Bruce McLarenin kanssa, kun hän perusti yhteistyön seurauksena moottoreita valmistavan Nicholson-McLarenin.[2] Moottorit perustuivat Cosworth DFV -mallistoon ja niillä voitettiin kaksi maailmanmestaruutta (Emerson Fittipaldi 1974 ja James Hunt 1976).[2] McLaren-tallin lisäksi yritys toimitti moottoreita Embassy Hill -tallille.[2] Yritys vetäytyi F1-sarjan moottorintoimituksesta 1980-luvulla turbomoottoreiden yleistyessä ja siirtyi pienempiin Formula- ja GP-sarjoihin (mm. F3000).[2]
Lähteet
- ↑ John Nicholson OldRacingCars.com. 20.9.2017. Viitattu 23.9.2017. (englanniksi)
- ↑ a b c d e f g h i Cooper, Adam: Obituary: F1 engine builder and one-time GP starter John Nicholson F1 News. 20.9.2017. Autosport.com. Viitattu 24.9.2017. (englanniksi)