Mustafrankoliini
Mustafrankoliini | |
---|---|
![]() | |
Uhanalaisuusluokitus | |
Elinvoimainen [1] | |
| |
Tieteellinen luokittelu | |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Kanalinnut Galliformes |
Heimo: | Aitokanat Phasianidae |
Suku: | Aasianfrankoliinit Francolinus |
Laji: | francolinus |
Kaksiosainen nimi | |
Francolinus francolinus | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/23/Francolin_noir_MHNT.jpg/250px-Francolin_noir_MHNT.jpg)
Mustafrankoliini (Francolinus francolinus) on aasianfrankoliinien sukuun kuuluva kanalintu.
Tuntomerkit
Mustafrankoliini on 33–36 senttimetriä pitkä. Se kulkee usein pystyasennossa, ja näyttää siksi suhteellisen suurelta. Koiraalla on musta pää ja rinta sekä leveä, punaruskea kaulavyö. Poskella sillä on valkoinen laikku ja vatsassa ja selässä valkoista täplitystä. Siivet ovat ruskeat ja pyrstö musta. Naaras on kellanruskea ja tummien poikkiraitojen ja täplien värittämä. Sillä on ruosteenruskea niska sekä mustat uloimmat pyrstösulat.[2]
Levinneisyys
Mustafrankoliineja elää Etelä-Turkista itään Bangladeshiin ulottuvalla alueella. Sitä esiintyy Afganistanissa, Armeniassa, Azerbaidžanissa, Bhutanissa, Kyproksella, Georgiassa, Intiassa, Iranissa, Irakissa, Israelissa, Jordaniassa, Nepalissa, Pakistanissa, Palestiinassa, Syyriassa, Turkissa ja Turkmenistanissa. Sitä on myös istutettu Havaijille[1] sekä Toscanan alueelle Italiaan[3].
Elinympäristö
Mustafrankoliini pesii veden läheisyydessä kuivilla tasangoilla. Se suosii viljelyksiä, mutta pesii myös matalaa heinikkoa kasvavilla alueilla, esimerkiksi joenvarsilla.[2]
Lähteet
- ↑ a b c BirdLife International: Francolinus francolinus IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2. 2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 31.3.2014. (englanniksi)
- ↑ a b Svensson, Lars: Lintuopas - Euroopan ja Välimeren alueen linnut, s. 52. Otava, 2010. ISBN 978-951-1-21351-2.
- ↑ Lars Jonsson: Euroopan linnut, s. 176. Suomentanut Ilona Sevelius. Helsinki: Tammi, 1992. ISBN 951-31-2668-4.
|