Papuanhaikara
Papuanhaikara | |
---|---|
![]() | |
Uhanalaisuusluokitus | |
| |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Pelikaanilinnut Pelecaniformes |
Heimo: | Haikarat Ardeidae |
Suku: | Zonerodius |
Laji: | heliosylus |
Kaksiosainen nimi | |
Zonerodius heliosylus | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK |
Papuanhaikara (Zonerodius heliosylus) on haikaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Uudesta-Guineasta.
Koko ja ulkonäkö
Papuanhaikara voi kasvaa 65–71 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on tukevahko. Nokka on pitkä. Nokihaikaran päälaki on musta ja pää, kaula ja rinta tumman ruskeat ja mustaraitaiset. Väri vaalenee vatsaa kohden. Silmienympärys on keltainen tai vihertävä. Papuanhaikaran selkä ja siivet ovat tummanrukean ja mustan raidoittamat. [2][3]
Levinneisyys ja elintavat
Papuanhaikaraa tavataan Uudesta-Guineasta ja läheisiltä Arun ja Salawatin saarilta. Lajin elinympäristöä ovat soiset ja jokivarsien metsät. Lintu on peto ja syö esimerkiksi kaloja, äyriäisiä ja hyönteisiä. Kannan kooksi arvioidaan alle 10 000 yksilöä ja luokitellaan silmälläpidettäväksi. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi.[1][3]
Lähteet
- ↑ a b BirdLife International: Zonerodius heliosylus IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-2. 2017. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 19.2.2023. (englanniksi)
- ↑ James Hancock, James A. Kushlan: The Herons Handbook, s. 395. Bloomsbury Publishing, 2010. ISBN 9781408134962. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 19.2.2023). (englanniksi)
- ↑ a b Thane K. Pratt,Bruce M. Beehler: Birds of New Guinea, s. 66, 282. Princeton University Press, 2014. ISBN 9780691095639. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 19.2.2023). (englanniksi)
|