Ralph Craig
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Ralph Craig | |||
Maa: ![]() | |||
Miesten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() | Tukholma 1912 | 100 m | |
![]() | Tukholma 1912 | 200 m |
Ralph Cook Craig (21. kesäkuuta 1889 Detroit, Michigan – 21. heinäkuuta 1972 Lake George, New York) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja Tukholman olympialaisista.
Ralph Craig oli alun perin aitajuoksija. Hänestä kuitenkin kehittyi sileitten matkojen pikajuoksija Michiganin yliopistossa. Vuosina 1910 ja 1911 hän voitti IC4A-kisojen 220 jaardin mestaruudet.
Craig sivusi vuonna 1910 suoralla radalla juostun 220 jaardin maailmanennätystä 21,2. Hän pysyi ennätyksen jaettuna haltijana, kunnes Charles Paddock paransi ennätystä vuonna 1921.[1]
Vuonna 1912 Craig selviytyi olympiajoukkueeseen ja matkusti Ruotsiin. 100 metrin finaalissa suurin ennakkosuosikki oli Craigin maanmies Don Lippincott, joka oli kisojen karsintalähdössä juossut uuden maailmanennätyksen 10,6. Seitsemän varaslähdön jälkeen finaalin voitti kuitenkin Craig, ajalla 10,8[2]. Lippincott jäi vasta kolmanneksi. Craig kohtasi Lippincottin myös 200 metrin finaalissa, jonka Craig voitti ajalla 21,7 jättäen Lippincottin hopealle kymmenystä hitaammalla ajalla[2]. Craig ei kuulunut Yhdysvaltojen 4 x 100 metrin viestijoukkueeseen, jonka suoritus hylättiin.
Heti olympialaisten jälkeen Craig lopetti aktiiviurheilun. Vuonna 1948 hän teki paluun olympialaisiin varajäsenenä Yhdysvaltojen purjehdusjoukkueessa. Hän ei kuitenkaan osallistunut varsinaiseen kilpailuun. Craig kantoi Yhdysvaltojen lippua kisojen avajaisissa Lontoossa.
Lähteet
- ↑ Virtamo, Keijo (toim.): Fokus-Urheilu 2, s. 419. Otava, 1970.
- ↑ a b Virtamo, Keijo (toim.): Fokus-Urheilu 2, s. 18. Otava, 1970.
|
1900: John Walter Tewksbury | 1904: Archie Hahn | 1908: Bobby Kerr | 1912: Ralph Craig | 1920: Allen Woodring | 1924: Jackson Scholz | 1928: Percy Williams | 1932: Eddie Tolan | 1936: Jesse Owens | 1948: Mel Patton | 1952: Andy Stanfield | 1956: Bobby Joe Morrow | 1960: Livio Berruti | 1964: Henry Carr | 1968: Tommie Smith | 1972: Valeri Borzov | 1976: Don Quarrie | 1980: Pietro Mennea | 1984: Carl Lewis | 1988: Joe DeLoach | 1992: Mike Marsh | 1996: Michael Johnson | 2000: Konstantinos Kenteris | 2004: Shawn Crawford | 2008: Usain Bolt | 2012: Usain Bolt | 2016: Usain Bolt | 2020: Andre De Grasse | 2024: Letsile Tebogo |
|