„Ebihal”-írás
![]() | A szócikk keleti írásjegyeket tartalmaz. Többnyelvű támogatás nélkül a kelet-ázsiai írásjegyek helyén négyszög, kérdőjel vagy más értelmetlen jel áll. |
![]() | Ebben a szócikkben a mandarin nyelvű szavak pinjin és magyaros átírása között ide kattintva szabadon lehet választani. |
„Ebihal”-írás | |
![]() | |
„Ebihal”-írással vésett sziklafelirat. | |
Típus | logografikus |
Nyelvek | kínai |
Időszak | i. e. 3. századtól napjainkig |
Irány | fentről lefele, jobbról balra |
Rokon írásrendszerek | Nagy pecsétírás |
Átírási segédlet | |
ko-tou-su | |
Kínai átírás | |
Hagyományos kínai | 蝌蚪書 |
Egyszerűsített kínai | 蝌蚪书 |
Mandarin pinjin | kēdǒushū |
Wade–Giles | K'o1-tou3-shu1 |
Az „ebihal”-írás vagy „békaporonty”-írás a kínai írás ókorban használt formájának, a nagy pecsétírásnak egyik, ecsettel írt művészi, kalligrafikus változata.
Története
Az „ebihal”-írás egykori létezésére a hagyomány szerint akkor derült fény, amikor a Han-korban, az i. e. 2. században Konfuciusz házának fala ledőlt, és ezzel a különleges stílussal íródott kéziratok kerültek elő mögüle.[1][2]
Jellegzetessége, használata
Az „ebihal”-írás a Han-korban kapta az elnevezését az írásjegyeket alkotó vonások ebihalszerűen tekergőző formája után. A kalligráfia egyik kedvelt stílusa volt, de a Tang-kor után alábbhagyott a népszerűsége.
További elnevezései
A szakirodalomban még a további elnevezésekkel hivatkoznak rá:
- ko-tou-ven (kedouwen) 蝌蚪文 – 'ebihal' + 'minta' = „ebihal”-írás
- ko-tou-csuan (kedouzhuan) 蝌蚪篆 – 'ebihal' + 'pecsét' = „ebihal”-pecsétírás
Nem keverendő össze a vietnami írásnak a thai és lao írás ábécéjével megegyező, úgynevezett chữ Khoa Đẩu 文蝌蚪, vagyis „ebihal”-írásával, bár a kínai előzménye vitathatatlan.
Megjegyzések
Jegyzetek
Külső hivatkozások
Kína-portál
Írásportál