Dhammakaja mozgalom
A sorozat témája Théraváda |
---|
![]() |
|
|
|
Sablon:Théraváda buddhizmus
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3e/Somdet_Chuang_Varapunno.jpg/220px-Somdet_Chuang_Varapunno.jpg)
A dhammakaja mozgalom, dhammakaja hagyomány vagy viddzsa dhammakaja (thai: ธรรมกายเคลื่อนไหว, IPA: Ṭhrrmkāy khelụ̄̀xnh̄ịw) thai buddhista hagyomány, amelyet Luang Pu Szodh Kandaszaro indított a 20. században.[1] Néhány templom szorosan kapcsolódik ehhez az irányzathoz, amelyek közül mind a bangkoki Paknam Bhaszicsaron kolostortemplomot tekinti elődjének. A mozgalom tagjai a dhammakaja meditációt gyakorolják, amelyet a tudósok a jógácsára hagyományhoz kötnek.[2][3][4] A mozgalom központi fontosságú tana szerint Buddha a dhammakaja meditáció révén érte el a megvilágosodást. Úgy tartják, hogy ez a meditáció később feledésbe merült, egészen, amíg Luang Pu Szodh Kandaszaro újból fel nem élesztette azt. A dhammakaja mozgalomhoz tartozó templomokban a dhammakaja meditációt jelentős stílusbeli és struktúrabeli különbségekkel gyakorolják[5][2][6], ezért vannak, akik a dhammakaja mozgalom kifejezést nem szeretik, helyette szimplán dhammakaja templomokról[7], illetve dhammakaja hálózatról beszélnek.[8]
Főbb templomok
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9b/Somdet_Chuang_Varapunno_presiding_a_ceremony.jpg/220px-Somdet_Chuang_Varapunno_presiding_a_ceremony.jpg)
- Paknam Bhaszicsaroen kolostortemplom (thaiul: วัดปากน้ำภาษีเจริญ, Bangkok)[9]
- Phra Dhammakaja kolostortemplom (Pathum Thani, Bangkoktól északra) – mérete miatt a legközismertebb, és a középosztály számára a legnépszerűbb. Ez a templom a meditáción, adakozáson és önkénteskedésen keresztüli érdemszerzést hangsúlyozza.[10] Világszerte 1 millióan követik ezt a hagyományt.[11] A szerzetesek, papnövendékek és világi alkalmazottak száma együttesen meghaladja az ezret.[12] Szlogenjük: „Világbéke belsőbékén keresztül”.[13]
- Radzsoraszaram kolostortemplom (jelentése: a király fiának temploma, korábbi neve: Csomthong) – a Csakri-dinasztia idején vált királyi intézménnyé, a burmai-sziámi háború előtt. Az építészete sok kínai hatást mutat.[14] A templomban egyházi és állami iskola is működik.[15][16]
- Luang Phor Sodh Dhammakayaram kolostortemplom (Ratcsaburi tartomány, Bangkoktól nyugatra)
Jellemzői
Revivalist school
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/The_stupa_at_Wat_Paknam_Bhasicharoen.jpg/220px-The_stupa_at_Wat_Paknam_Bhasicharoen.jpg)
Annak ellenére, hogy a mozgalom szerepelt az ellentmondásos[17] az amerikai globális Fundamentalizmus projekt (The Fundamentalism Project) tanulmányai között,[18], a tudósok általában mégsem tekintik ezt a mozgalmat fundamentalistának, sokkal inkább egy régi hagyomány feléledésének. Vita tárgyát képezi, hogy ez a mozgalom új mozgalomnak számít-e. A Phra Dhammakaja kolostortemplomban kifejezetten kijelentették, hogy nem kívánnak új buddhista rendet létrehozni.[19][20] A mozgalom központi fontosságú tana szerint Buddha a dhammakaja meditáció révén érte el a megvilágosodást. Úgy tartják, hogy ez a meditáció később feledésbe merült, egészen, amíg Luang Pu Szodh Kandaszaro újból fel nem élesztette azt.[21][22][23]
A hagyományban több templomban is kifejezték, hogy szembeszállnak a hagyományos mágikus szertartásokkal, a jövendöléssel és a lottószámok megjóslásával.[24][25][26] A Phra Dhammakaja templom életrajzi írása szerint Luang Pu Sodh hasonló elveket vallott. Azonban ő gyakran gyógyított embereket meditáció segítségével, illetve a személyes amulettjének a mai napig varázserőt tulajdonítanak.[27] A mozgalom ugyanis nem tagadja a csodákat, amelyek a meditáció gyakorlatához köthetők.[28]
Tantrikus théraváda
![]() | Lásd még: Jógácsára |
A 2000-es évektől új bizonyítékok láttak napvilágot, amelyek alapján Luang Pu Sodh buddhista felfogása eredhet a jógácsára (vagy tantrikus théraváda) hagyományból is.[2][29][30] A dhammakaja meditációs módszer sikeresen túlélte a modernizációs kényszernyomást a 19. században, és a tudósok elmélete szerint az elméleti része a jógácsárával közös őshöz vezethető vissza.[29][31][32] Azonban Luang Pu Sodh a jógácsára hagyománnyal is azonosítható mágikus gyakorlatokat a Paknam templomban.[27] Életrajzából az derül ki, hogy szerinte Buddha tanításainak nem képezte fő részét a természetfeletti erők használata.[33] Elegendő bizonyítékok hiányában a jógácsára és a dhammakaja mozgalom elméleti kapcsolódásának vitája a mai napig nincs lezárva.[34]
Dhammakaja meditáció és az igaz lélek
A dhammakaja mozgalom legfőbb templomaiban a meditáció a legfontosabb gyakorlat. A mozgalmat lényegében a dhammakaja teszi különbözővé a többi théraváda buddhista hagyománytól,[35][36] ugyanis a mozgalom követői úgy tartják, hogy minden meditációs módszer a dhammakája eléréséhez vezet, és a nirvána elérésének csak ez a módja létezik.[37] A mozgalom szerint Buddha felfedezése volt, hogy a nirvána lényegében az igaz lelket jelenti. A mozgalomban ezt a lelket, vagy spirituális lényegiséget nevezik dhammakajának.[38][39] A mozgalomban úgy tartják, hogy a buddha és a nirvána ezen esszenciája szó szerint létezik minden érző lényben.[40][41][42] Az éntelenség tanát arra használatos módszernek tekintik, amely által elengedhető mindaz, ami nem „én” , és ezen keresztül érhető el az igaz „én”, ami a lélek.[43]
Paul Williams filozófus szerint a dhammakaja mozgalom tanításai bizonyos szempontból hasonlítanak a mahájána buddhizmus buddha-természet és trikája tanításaihoz. Úgy véli, hogy a dhammakaja mozgalom a mahájána tathágata-garbha hagyománytól függetlenül fejlődött ki, azonban hasonló buddhista értelmezésre jutott.[44]
Jegyzetek
- ↑ Sirikanchana 2010, 885. o.
- ↑ a b c Newell 2008.
- ↑ Williams, P.. Buddhism: The early Buddhist schools and doctrinal history ; Theravāda doctrine, Volume 2. Routledge (2005). ISBN 0-415-33228-1
- ↑ Crosby, Kate. Tantric Theravada: A Bibliographic Essay on the Writings of Francois Bizot and others on the Yogavacara Tradition, 160. o. (2000)
- ↑ Review of Scott, Rachelle M., Nirvana for Sale? Buddhism, Wealth, and the Dhammakāya Temple in Contemporary Thailand. H-Buddhism, H-Net Reviews . Humanities & Social Sciences Online, 2010 (Hozzáférés: 2016. szeptember 20.)
- ↑ Fuengfusakul 1998, 25. o.
- ↑ Newell 2008, 15–6. o.
- ↑ (2012. február 12.) „The Sutta on Understanding Death in the Transmission of Borān Meditation From Siam to the Kandyan Court”. Journal of Indian Philosophy 40 (2), 177–198. o. DOI:10.1007/s10781-011-9151-y.
- ↑ Swearer, Donald K.szerk.: Buswell, Robert E Jr: Thailand, Encyclopedia of Buddhism 2. Farmington Hills: Thomson – Gale, 831. o. (2004). ISBN 0-02-865720-9. Hozzáférés ideje: 2016. szeptember 14.
- ↑ Scott 2009.
- ↑ Taylor 1989, 9. o.
- ↑ Seeger, Martin (2006). „Die thailändische Wat Phra Thammakai-Bewegung” 9, 121–139. o, Kiadó: Asien-Afrika Institut (Universität Hamburg).
- ↑ Scott 2009, 102. o.
- ↑ Classic Thai Design Interiors Architecture.. Boston: Tuttle Publishing (2012. augusztus 1.). ISBN 1-4629-0686-9
- ↑ (1998. január 1.) „American law at the end of the 20th century: U.S. national reports to the XVth International Congress of Comparative Law”. American journal of comparative law 46 (Supplement 1998), 82. o, Kiadó: American Society of Comparative Law.
- ↑ Khemasiddho, Phra Maha Prasith: (thai nyelven). Wat Rajorosaram Rajavaraviharn, Rama III's temple . [2010. január 9-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. december 23.)
- ↑ (1994. augusztus 1.) „Fundamentalisms Observed (The Fundamentalism Project, Volume I), Fundamentalisms and Society: Reclaiming the Sciences, the Family, and Education (The Fundamentalism Project, Volume 2), and Fundamentalisms and the State: Remaking Polities, Economies, and Militance (The Fundamentalism Project, Volume 3), edited by Martin E. Marty and R. Scott Appleby”. Sociology of Religion 55 (3), 359–363. o. DOI:10.2307/3712059.
- ↑ Swearer 1991.
- ↑ A new Buddhist sect?: The Dhammakāya temple and the politics of religious difference, passim. o.. DOI: 10.1016/j.religion.2006.10.001 (2006. december 1.)
- ↑ Cousins, L.S.. The Origins of Insight Meditation. London: University of London, School of Oriental and African Studies, 39. o. (1996)
- ↑ Newell 2008, 82. o.
- ↑ Mackenzie 2007, 76. o.
- ↑ Scott 2009, 66, 79. o.
- ↑ McDaniel, Justin. Buddhism in Thailand: Negotiating the Modern Age, Buddhism in World Cultures: Comparative Perspectives. Santa Barabara, California: ABC-CLIO (2006). ISBN 1-85109-787-2
- ↑ Sablon hiba: a title paraméter kötelező.
- ↑ Cook, Nerida M. (1981), The position of nuns in Thai Buddhism: The parameters of religious recognition, Research School of Archaeology and Anthropology, Australian National University, p. 126, <http://hdl.handle.net/1885/10414>
- ↑ a b Newell 2008, 96. o.
- ↑ Mackenzie 2007, 61, 92. o.
- ↑ a b Williams 2008.
- ↑ Crosby 2000, 160. o.
- ↑ Mackenzie 2007, 95. o.
- ↑ Traditional Theravada Meditation and its Modern-Era Suppression. Hong Kong: Buddha Dharma Centre of Hong Kong (2013. augusztus 1.). ISBN 9789881682024
- ↑ Dhammakaya Foundation (1998) The Life & Times of Luang Phaw Wat Paknam (Dhammakaya Foundation, Bangkok) ISBN 978-974-89409-4-6
- ↑ Mackenzie 2007, 113. o.
- ↑ Newell 2008, 235. o.
- ↑ Taylor 1989.
- ↑ (1990. január 1.) „Religious Movements in Contemporary Thailand: Buddhist Struggles for Modern Relevance”. Asian Survey 30 (4), 400. o. DOI:10.2307/2644715.
- ↑ Scott 2009, 52. o.
- ↑ Mackenzie 2007.
- ↑ (1993. január 1.) „Empire of Crystal and Utopian Commune: Two Types of Contemporary Theravada Reform in Thailand”. Sojourn: Journal of Social Issues in Southeast Asia 8 (1).
- ↑ Zehner 1990.
- ↑ Mackenzie 2007, 31. o.
- ↑ Harvey 2013, 390. o.
- ↑ Williams 2008, 126–128. o.
Források
- Crosby, Kate. Tantric Theravada: A Bibliographic Essay on the Writings of Francois Bizot and others on the Yogavacara Tradition, 160. o. (2000)
- Empire of Crystal and Utopian Commune: Two Types of Contemporary Theravada Reform in Thailand (1993. január 1.)
- ศาสนาทัศน์ของชุมชนเมืองสมัยใหม่: ศึกษากรณีวัดพระธรรมกาย (Religious Propensity of Urban Communities: A Case Study of Phra Dhammakaya Temple). Buddhist Studies Center, Chulalongkorn University (1998)
- Harvey, Peter. An Introduction to Buddhism: Teachings, History and Practices. Cambridge University Press (2013). ISBN 978-0-521-85942-4
- Mackenzie, Rory. New Buddhist Movements in Thailand: Towards an understanding of Wat Phra Dhammakaya and Santi Asoke. Abingdon: Routledge (2007). ISBN 0-203-96646-5
- McDaniel, Justin. Buddhists in Modern Southeast Asia. Blackwell Publishing (2010)
- Monks, meditation and missing links: continuity, "orthodoxy" and the vijja dhammakaya in Thai Buddhism. London: PhD diss.; Department of the Study of Religions School of Oriental and African Studies, University of London (2008. április 1.)
- Nirvana for Sale? Buddhism, Wealth, and the Dhammakāya Temple in Contemporary Thailand. Albany: State University of New York Press (2009). ISBN 978-1-4416-2410-9
- Seeger, Martin. Die thailändische Wat Phra Thammakai-Bewegung (német nyelven). Asia-Africa Institute, University of Hamburg (2006)
- Sirikanchana, Pataraporn. Dhammakaya Foundation. ABC-CLIO, 885–6. o. (2010)
- Swearer, Donald K.. Fundamentalistic Movements in Theravada Buddhism. Chicago & London: University of Chicago Press (1991)
- Contemporary Urban Buddhist ‘Cults’ and the Socio-Political Order in Thailand, 112–125. o.. DOI: 10.1111/j.1835-9310.1989.tb00100.x (1989)
- Williams, Paul. Mahayana Buddhism: The Doctrinal Foundations [archivált változat], 2, Taylor & Francis e-Library. (2008). ISBN 0-203-42847-1. Hozzáférés ideje: 2017. március 2. [archiválás ideje: 2015. november 21.]
- Zehner, Edwin. Reform Symbolism of a Thai Middle-Class Sect: The Growth and Appeal of the Thammakai Movement. Cambridge University Press on behalf of Department of History, National University of Singapore, 402–426. o. (1990)
További információk
Nyomtatott
- Dhammakaya Foundation (1998) The Life & Times of Luang Phaw Wat Paknam (Bangkok, Dhammakaya Foundation) ISBN 978-974-89409-4-6
- Bhikkhu (Terry Magness), Suratano (1960). The Life and Teaching of Chao Khun Mongkol-Thepmuni and The Dhammakāya (triple-gem.net).
- Phramonkolthepmuni (2006) "Visudhivaca: Translation of Morradok Dhamma of Luang Phaw Wat Paknam" (Bangkok, 60th Dhammachai Education Foundation) ISBN 978-974-94230-3-5
- Phramonkolthepmuni (2008) "Visudhivaca: Translation of Morradok Dhamma of Luang Phaw Wat Paknam", Vol.II (Bangkok, 60th Dhammachai Education Foundation) ISBN 978-974-349-815-2
Internetes
- A Paknam kolostortemplom hivatalos weboldala
- A Phra Dhammakaja kolostortemplom hivatalos weboldala
- A Luang Phor Sodh Dhammakayaram kolostortemplom hivatalos weboldala
- Általános információk a Radzsoraszaram kolostortemplomról