Friedrich von Schmidt
Friedrich von Schmidt | |
![]() | |
Született |
Frickenhofen (ma Gschwend) |
Elhunyt | 1891. január 23. (65 évesen)[8][3][4][6][9] Bécs[10][6] |
Állampolgársága | |
Foglalkozása | |
Tisztsége | Osztrák Birodalmi Tanács tagja |
Iskolái | Stuttgarti Egyetem |
Kitüntetései | A művészetek és a tudományok érdemrendje Royal Gold Medal (1872) Bajor Maximilian Tudományos és Művészeti Rend (1883) |
Sírhelye | Bécsi Zentralfriedhof |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Friedrich von Schmidt témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Freiherr_von_Schmidt_%281886%29_%E2%80%93_Gerd_Hru%C5%A1ka.png/230px-Freiherr_von_Schmidt_%281886%29_%E2%80%93_Gerd_Hru%C5%A1ka.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b4/Ehrenplakette-Friedrich-Schmidt-%281882%29.jpg/230px-Ehrenplakette-Friedrich-Schmidt-%281882%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6c/Wiener_Zentralfriedhof_-_Gruppe_14A_-_Friedrich_von_Schmidt%2C_Johann_Nepomuk_Prix_%281%29.jpg/230px-Wiener_Zentralfriedhof_-_Gruppe_14A_-_Friedrich_von_Schmidt%2C_Johann_Nepomuk_Prix_%281%29.jpg)
Friedrich Schmidt, 1886-tól báró Friedrich von Schmidt [németül Friedrich Freiherr von Schmidt, magyarosan Schmidt Frigyes] (Frickenhofen, ma Gschwend része, 1825. október 22. – Bécs, 1891. január 23.) német származású osztrák építész, császári és királyi műszaki főtanácsos (1865), egyetemi tanár, Bécs díszpolgára (1883), a 19. század egyik templomépítője.
Családja
Apja Johann Heinrich Schmidt (1789–1838) Frickenhofen bei Gaildorfban lelkész.[11] Anyja, Elisabetha Christiana Sybilla (1793–1847) szintén lelkészcsaládból származott.[12] Nyolc gyermekük közül Friedrich volt a hatodik.
Feleségével, Katharina Mohrral (1827–1910) egy földműves és fogadós leányával[13] 1849-ben Kölnben házasodtak össze (1883-ban elváltak.)
Fia, Heinrich von Schmidt(wd) (1850–1928) a müncheni egyetem középkori építőművészet professzora lett, s apja halála után átvette a kölni Jézus Szíve templom építésének felügyeletét. Felesége: Antonia Hase (1855–1906), Conrad Wilhelm Hase(wd) neves építész és egyetemi tanár leánya.
Leánya, Frieda (1851–1905) Otto Jarl(wd) (1856–1915) svéd szobrászhoz ment nőül.
Életútja
Kilencéves koráig apja tanította, majd a schorndorfi gimnáziumba, utána pedig 1838-ig a stuttgarti főreálgimnáziumba járt, ahol először részesült módszeres rajzképzésben. Apja még ebben az évben elhunyt, így a család csak Henriette von Württemberg támogatásával tudta fenntartani magát. A tőle kapott ösztöndíjjal folytathatta tanulmányait, s 1840-től Johann Matthäus von Mauch(wd) és Gustav Adolf Breymann(wd) professzoroknál tanult a Stuttgarti Polytechnikumban (ma Universität Stuttgart). Nyaranta Carl Heimisch kőfaragó mester mellett dolgozott. Miután lejárt az ösztöndíja, 1843-ban Kölnben a dóm Ernst-Friedrich Zwirner(wd) által irányított építkezéséhez szerződött kőfaragóként. 1844-ben már mint pallérra, Schmidtre bízták a dóm északi oldala, különösen a portálépítés megmunkálásának irányítását, hamarosan főpallér lett, majd 1848-ban kőfaragó és kőműves[14] mesterlevelét is megszerezte. 1851-ben magán építővállalkozást indított. Ekkor kezdte meg a kölni városi rajziskolában (städtische Zeichenschule in Köln) a tanítást. További előmenetele azonban a kölni dóm építésvezetőjével, Zwirnerrel folytatott viták miatt itt nem volt biztosítva.
1854/55 telén Friedrich Schmidt szerette volna a karlsruhei polytechnikum tanári állást (Heinrich Hübsch(wd) utódaként) betölteni, de Hübsch ellenérzése miatt ez meghiúsult.[15] Ezen időszakban a Rajna vidékén, Köln környékén tervezett templomokat, házakat. 1856-ban Quedlinburgban egy neogótikus templom építésének megbízását nyerte el, melyet 1858-ban fejezett be. 1856 körül IV. Frigyes Vilmos porosz király nemesi rangra emelte.[16] Építőmesteri és magánépítészi továbbképzése után a berlini építészeti akadémián 1856-ban tette le építőmesteri vizsgáját, 1857-ben pedig megnyerte a berlini városházára kiírt pályázatot. 1857-ben Habsburg Ferdinánd Miksa támogatásával Leo Thun vallás- és közoktatásügyi miniszter kinevezte a milánói, 1776-ban alapított Brera Akadémiára, ahol a középkori építészet tanáraként működött (1857–1859). Észak-Olaszországi templom-helyreállításaival nemzetközi hírnevet szerzett, de miután eredetileg protestáns volt, s ez hátrányt jelentett a főként egyházi megbízásoknál, 1858-ban katolizált.
Működése Bécsben Dombaumeisterként és a bécsi Képzőművészeti Akadémia professzoraként
1859-ben – Lombardiának a Monarchiától történt elszakadása után – kinevezték a bécsi Képzőművészeti Akadémiára (Architektenschule der Akademie der bildenden Künste) a középkori művészet tanárává Carl Roesner(wd) és August von Sicardsburg mellé. 1867-ben az akadémia reformja eredményeképpen Schmidt kezdeményezésére jött létre az akadémia Építészeti iskolája (tanszéke), ahova Schmidt mellé Theophil Hansent nevezték ki a klasszicizmus professzorává. Schmidt 1872–1874, 1876–1878 és 1882–1884 között akadémiai rektor is volt, a közbeeső években pedig a rektorhelyettesi tisztet töltötte be. 1860-tól a Szent István-székesegyház Császári és Királyi Építési Bizottságának tagja volt, majd 1862-ben Leopold Ernst(wd) halála után Schmidtet nevezték ki a Stephansdom székesegyházi építészének. 1862-ben Dombaumeisterként Schmidt először a régi déli torony mintájára elkészítette a Stephansdom hiányzó északi tornyának terveit, de a városi tanács elutasította. Legfontosabb eredménye ebben a hivatalban a Szent István-székesegyház tetejének felújítása volt, melyet az 1839. évi földrengés után Paul Wilhelm Eduard Sprenger(wd) távolított el, s vasvázas szerkezettel igyekeztek pótolni, amely azonban súlya miatt alkalmatlannak bizonyult, s az 1860-ban ismét eltávolított déli torony immár kőszerkezetű megújítását Schmidt végezte el, a nyugati homlokzat renoválása is az ő műve volt. 1887–1888-ban a Bécsi Műszaki Egyetem (Technische Hochschule) előadó tanára is volt. Az 1866–1868, 1870–1872, 1874–1877, 1879–1881, 1883–1885 években az Osztrák Mérnökök és Építészek Egyesületének (Oesterreichischer Ingenieur- und Architekten-Verein) elnöke volt.
Bécsben és környékén számos épületet tervezett. Templomai közül kiemelkedik a Lazarista-templom, a Bécs melletti Fünfhaus[17]-ban emelt centrális alaprajzú, kupolás, csúcsíves templom és a brigittenaui[18] háromhajós plébániatemplom.
A kiváló templomépítő főműve mégis egy jelentős középület, a neogótikus bécsi városháza, amely mind méreteiben, mind enteriőrben (díszterem) sikeres és harmonikus alkotás, Bécs egyik jellegzetes épülete a bécsi parlament közelében.[19] Érzékletes műve az un. Fogadalmi ház (=Das Sühnhaus), amelyet a Ringtheater 1881. decemberi leégésének emlékezetére emeltek, mondhatni ez a neogótika legfinomabb alkotása. Sajnos a második világháborúban bombatalálat érte és elpusztult, ma már csak emléktábla jelzi a helyét.[20]
A műemlékvédelemnek is jeles képviselője volt von Schmidt, számos felújítást tervezett, köztük 1862-64-ben az ő tervei szerint újították fel a már említett bécsi Stephansdómot.
1883-ban Bécs város díszpolgári oklevelét vehette át, Bécs városáért végzett kiemelkedő munkásságáért pedig I. Ferenc József császár birodalmi báróvá emelte 1886-ban.[21]
Követői, tanítványai
Bécsben sok tervét Josef Hlávka(wd) cseh építész művezetésével építette. Jeles építészek voltak a tanítványai (némelyikük munkatársa is, akiket megszaporodott megbízásai, felkérései miatt kiküldött illetve ajánlott terveinek kivitelezésére). Ők a késői historizmus jeles képviselői, az úgynevezett „Schmidt-iskolának” a generációjához tartozók, Franz von Neumann(wd) (1844–1905), Georg von Hauberrisser(wd) (1841–1922), később munkatársaként is Carl König(wd) (1841–1915) és a fiatalon elhunyt Valentin Teirich(wd). Tanítványai voltak a kor legnagyobb magyar építészei közül többek között Steindl Imre, Schulek Frigyes, Schulcz Ferenc, Petschacher Gusztáv, Aigner Sándor, Foerk Ernő, Hofhauser Antal is.
1862-ben Schmidt tanítványainak körében alakult meg a Wiener Bauhütte önképzőkör.[22] Schulek, Schulcz és Steindl (Schulek még választmányi tag, elnök és pénztárosként is) az alapítók között voltak. Friedrich Schmidt egyénisége és tanítási módszere – a hallgatóival együtt tett rendszeres műemlék-látogatások és felmérések a Habsburg Birodalom, majd Osztrák-Magyar Monarchia távolibb-közelibb helyein – miatt őt kérték fel tiszteletbeli elnöknek, melyet ő valóban gyakorlatban is ellátott. Az Európa tájain készült felmérési és tanulmányrajzokat rendszeresen kiállították, illetve 1863-tól nyomtatásban is megjelentették.[23]
„Schmidt Frigyes”[24] több jelentős műemléképület restaurálásában is részt vett, megtervezte és újjáépíttette a stílustisztaságra törekvés akkor divatos műemlékvédelmi irányzatának jegyében, lombard román stílusban a pécsi székesegyházat.[25] A helyreállítás 1882–1891-ben valósult meg.
Emlékezete
Friedrich von Schmidt Bécsben halt meg, ahol legtöbbet építkezett, nyughelye is ott van a város által biztosított díszsírhelyen. Már halála évében megjelent életéről az első monográfia.[26]
1927-ben a bécsi városháza – egyik fő műve – mögötti teret tiszteletére Friedrich Schmidt térnek nevezték el, s itt áll szobra is, melyet 1896. május 28-án avattak fel (Edmund Hofmann von Aspernburg(wd) és Julius Deininger(wd) alkotása).
Pozíciói
- 1859–1890 – A Császári és Királyi Képzőművészeti Akadémia (K. K. Akademie der bildenden Künste) tanára
- 1862–1890 – Székesegyházi építésze a Szent István dómnak (Dombaumeister St. Stephan)
- 1866–1870 – a bécsi városi tanács tagja
- 1888–1891 – Osztrák Birodalmi Tanács felsőházának tagja
- A Császári és Királyi Főépítészeti Tanács (K. K. Ober-Baurath) tagja
- Az Osztrák Ipari és Művészeti Múzeum (Österreichisches Museum für Kunst und Industrie) kurátora
- A Bécsi Művészeti és Történeti Műemlékek Központi Bizottságának (Central-Kommission für Kunst- und historische Denkmale in Wien) tagja
- Több éven át elnöke az Osztrák Mérnök- és Építészegyesületnek (Österreichische Ingenieur- und Architekten-Verein)
- A Berlini, a Müncheni, a Milánói, a Stockholmi, az Urbinói és a Velencei Akadémia tagja
- Tiszteletbeli tagja az Alsó-ausztriai Ipari Egyesületnek (Nieder-Österreichische Gewerbe Verein)
- Tiszteletbeli tagja a Bécsi Művészeti Szövetségnek (Künstler-Genossenschaft in Wien)
Díjai, kitüntetései, címei
- 1855 – Porosz Vörös Sas-rend IV. osztálya
- 1864 – osztrák állampolgárságot kapott
- 1865 – Műszaki főtanácsos
- 1867 – Osztrák Császári Lipót-rend lovagkeresztje
- 1883 – Bécs város díszpolgára
- 1883 – Bajor Maximilian-rend a tudományokért és művészetekért érme
- 1886 – Birodalmi bárói rang, cím és címer
Ezen kívül a francia Becsületrend főtiszti fokozatának, a Ferenc József-rend csillagokkal, a Hohenzollern-ház Rendje lovagkeresztjének, a Mecklenburg-Schwerin-i Művészetek és Tudományért aranymedál birtokosa, a Románia Csillaga érdemrend lovagja, a Porosz királyi „Pour le Mérite” (kiválóságért) rend birtokosa, a hesseni Fülöp-rend I. osztályának parancsnoka, a pápai Pius-rend parancsnoki fokozatának birtokosa, a pápai Nagy Szent Gergely-rend lovagja. Birtokosa a Tudomány és Művészetért kitüntetésnek, az Olasz királyi Korona-rendnek és a szász királyi Albrecht-rendnek. Innsbruck díszpolgára.[27]
Épületek (válogatás)
Műveinek jelenleg ismert legfrissebb listáját lásd [1]. Az évek, évkörök az ott megadottakra javítva.[28]
Év | Kép | Település | Épület | Állam, tartomány | Megjegyzés | Linkek |
---|---|---|---|---|---|---|
1843–1857 | ![]() | Köln | Kölni dóm, patrocíniuma: Szent Péter- és Szűz Mária | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | (Épült: 1248–1560) Kőfaragóként, később kőműves- és kőfaragómester, majd építész művezetőként csaknem 15 évig dolgozott az Ernst-Friedrich Zwirner(wd) által vezetett építkezésen. | [2] |
1843–1850 körül | ![]() | Bonn | A von Rigal család sírépítménye a régi Sterntor előtti bonni temetőben. | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | [3] | |
1847–1849 | ![]() | Köln | Erben-ház, Landsbergstraße 16. | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | Az első neogótikus lakóház Kölnben; 1952-ben a súlyos világháborús károsodása miatt lebontották. A homlokzatát díszítő Madonna-szobor (műemléki jegyzékbe véve), ma a helyére épült modern lakóház homlokzatán áll. | [4] [5] |
1852 | ![]() | Krefeld | Háborús emlékmű a napóleoni háborúkból (1813–1815) visszatért 123 veterán emlékére | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | „A város és a Crefeld környékének harcosai emlékére, akik Napóleon seregeiből visszatértek hazájukba. Épült 1852. augusztus 18-án.” A Sankt-Anton-Straße mellett lévő városi kertben található. | [6] |
1852–1859 | ![]() | Krefeld | Szent István katolikus plébániatemplom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | [7] [8] | |
1854 | ![]() | Bergisch Gladbach | Bensbergi temető a Koalíciós háborúk alatt (1794 körül) elhunyt osztrák katonák emlékműve. | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | [9] | |
1855–1858 | Quedlinburg | Szent Matilda katolikus plébániatemplom | Németország, Szász-Anhalt | [10] | ||
1855–1862 | Herdecke | Szent Fülöp és Szent Jakab plébániatemplom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | Neogótikus. Alapkőletétel: 1861. október 24. Restaurálva: 1984–1989. | 93. számú [11] [12] [13] | |
1856–1858 | ![]() | Graz | Lazarista katolikus kolostortemplom | Ausztria, Stájerország | Titulusa: Fájdalmas Szűzanya | [14] [15] |
1857, 1866–1868 | ![]() | Venrath, ma Erkelenz része | Szent Bálint katolikus filiális templom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | A terveket Ferdinand Robert Cremer(wd) 1863-ban átdolgozta. | [16] [17] |
1857–1859 | ![]() | Bockum, ma Krefeld városrésze | Szent Gertrúd katolikus plébániatemplom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | Az új torony építését 1897-ben fejezték be Josef Kleesattel(wd) tervei alapján. Az ablakokat Gustav Fünders az 1950-es években tervezte, és Heinz Dohmen(wd) tervei szerint teljesen átépítették a belső teret 1976-ban. | [18] [19] |
1858–1860 | Garzweiler | Szent Pankráciusz katolikus plébániatemplom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | 1989-ben lebontották a településen megnyílt új lignitbánya miatt. | ||
1858–1861 | Hagen-Haspe | Evangélikus templom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | Neoromán. Felavatva 1861-ben. | [20] [21] | |
1859 | ![]() | Niederwenigern, ma Hattingen | Szent Mauritius katolikus plébániatemplom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | [22] | |
1860–1862 | Bécs 7. kerület, Neubau | Lazarista katolikus templom | Ausztria, Bécs | Kivitelező, Josef Schmalzhofer(wd). Első Bécsben tervezett temploma. 1862-ben szentelték fel a kész templomot a Szeplőtelen fogantatás ünnepének előestéjén, s annak szentelve. | [23] | |
1862–1890 | ![]() | Bécs, Innere Stadt | Szent István székesegyház (Stephansdom) | Ausztria, Bécs | Restaurálási munkák folyamatosan. 1864. augusztus 18-ára, a császár születésnapja alkalmából a torony tetejére egy három mázsás kétfejű sast és egy kettőskeresztet helyeztek el. | [24] |
1863–1866 | Bécs, Innere Stadt | Akadémiai Gimnázium, Bécs | Ausztria, Bécs | A bécsi Akadémiai Gimnáziumot 1553-ban alapították, így Bécs legrégebbi középiskolája és Ausztria öt akadémiai középiskolája közül a második legidősebb. | [25] | |
1865 | Bad Gastein | Szent Primus és Felicián katolikus plébániatemplom | Ausztria, Salzburg | Az 1122 óta létező templomot neogótikus stílusúra alakították. | [26] [27] [28] | |
1865 | Schwarzau am Steinfeld | Keresztelő Szent János plénániatemplom – Mária, jó tanács anyja kegytemploma | Ausztria, Alsó-Ausztria, Neunkircheni járás | [29] | ||
1866 | ![]() | Keyenberg, ma Erkelenz része | Szent Kereszt katolikus filiális templom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | 1912–1913-ban a gyülekezet csökkenésével leányegyházzá vált. | [30] |
1866–1873 | ![]() | Bécs, Landstraße | Szent Otmár unter den Weißgerbern (Fehércserzők városrész) katolikus plébániatemplom | Ausztria, Bécs | A 16. században Bécs külvárosába telepedett fehércserzőkről kapta a település a nevét, majd 1850 körül több külvárosi résszel együtt Landstraße néven Bécs 3. kerületébe olvadt. | [31] |
1866–1870 | ![]() | Bruck an der Großglocknerstraße | Fischhorn vár | Ausztria, Salzburg | A neogótikus felújítást Friedrich von Schmidt tervei alapján Josef Wessicken(wd) végezte. 1920. szeptember 21-én egy tűzvész a kastély nagy részét elpusztította. | [32] |
1867–1874 | ![]() | Bécs 20. kerülete, Brigittenau | Szent Brigitta katolikus plébániatemplom | Ausztria, Bécs | Richard Jordan(wd)(1847–1922) művezetésével. | [33] |
1868 | ![]() | Budapest | Pákh Albert sírja, Fiumei úti temető | Magyarország, Budapest | Schulcz Ferenccel. | [34] |
1868–1869 | ![]() | Lövenich, ma Erkelenz része | Szent Pál megtérése katolikus filiális templom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | [35] | |
1868–1870 | ![]() | Vaduz | Szent Florinus székesegyház | Liechtenstein, Vaduz | [36] [37] | |
1868–1875 | Bécs 15. kerületének része, Fünfhaus | Győzedelmes Szűz Mária katolikus plébániatemplom | Ausztria, Bécs | (Maria vom Siege) | [38] | |
1868–1876 | Bruck an der Großglocknerstraße | A Mennybe felvett Mária katolikus plébániatemplom | Ausztria, Salzburg, Zell am See-i járás | Az 1867-ben leégett templomot 1869. november 21-én szentelték fel.[29] | [39] | |
1869–1872 | ![]() | Éberhárd, ma Malinovo | Apponyi család temetője | Szlovákia, Pozsonyi kerület | Az 1869–72 között épült neogótikus stílusú római katolikus Szent György temploma eredetileg az Apponyiak sírkápolnája volt. Ide helyezték végső nyugalomra az Apponyi család több tagját, többek között Apponyi Albertet is. | [40] [41] |
1870–1880 | ![]() | Wernigerode | A wernigerodi vár vártemploma | Németország, Szász-Anhalt | Patrocíniuma: Szent Pantaleon és Szent Anna | [42] |
1871 | ![]() | Andelsbuch | Bezegg-Sul emlékoszlopa | Ausztria, Vorarlberg | A Bregenzeni erdő területén egy saját önkormányzati rendszerrel működő „paraszt-köztársaság” volt. A települések kormányzati központjában Bezzeg-ben 1807-ben bontották le a fa szerkezetű városházát, melynek emlékére 1871-ben emelték a neogótikus emlékoszlopot. | [43] |
1872 | ![]() | Budapest | Lakóház a Vörösmarty utca 9. szám alatt | Magyarország, Budapest | dr. Layer János pesti ügyvéd megrendelésére készült. | [44] |
1872–1879 | ![]() | Lébény | Lébényi templom (Szent Jakab apostol katolikus templom) | Magyarország, Lébény | Külső renoválása August von Essenwein(wd) műépítésszel. | [45] |
1872–1882 | ![]() | Zágráb | Szent Márk templom | Horvátország, Zágráb | Felújítás. Kivitelező Hermann Bollé. | [46] |
1868–1872–1883 | ![]() | Bécs, Innere Stadt, | Városháza, Bécs | Ausztria, Bécs | Belső berendezése 1888-ban készült el. | [47] Archiválva 2021. január 26-i dátummal a Wayback Machine-ben [48] |
1872–1886 | ![]() | Bukarest | Szent József-székesegyház (Bukarest) | Románia, Bukarest | [49] | |
1873–1875 | Bécs Innere Stadt | Osztrák-Magyar Bank (Österreichisch-Ungarische Bank), Bankgasse 3. | Ausztria, Bécs | Első neoreneszánsz épület Schmidt életművében és a bécsi építészettörténetben is. | [50] | |
1873–1882 | Bécs Innere Stadt | Bérházak, árkádos (Rathausplatz 2-4.) | Ausztria, Bécs | Neoreneszánsz. Franz von Neumann(wd) együttműködésével. | [51] [52] | |
1873–1882 | ![]() | Bécs Innere Stadt | Bérházak, árkádos (Rathausplatz 7-9.) | Ausztria, Bécs | Neoreneszánsz. Franz von Neumann együttműködésével. | [53] [54] |
1874–1875 | ![]() | Zágráb | Zágrábi székesegyház (Patrocínium: Mária Mennybevétele, Szent István és László király) | Horvátország, Zágráb | Az 1880-as földrengés által erősen megrongált székesegyház neogótikus felújítása. | [55] [56] |
1874–1876 | ![]() | Erolzheim | Szent Márton katolikus plébániatemplom | Németország, Baden-Württemberg, Biberach járás | Középkori épület helyére felépített új épület, a késő gótikus torony alagsora őrződött csak meg. | [57] |
1874–1877 | ![]() | Domanín | A Schwarzenberg család kriptája. | Csehország, Dél-csehországi kerület | A sírban 26 koporsó található. Kivitelezte Schmidt terveinek átdolgozásával Franz Damasus Deworezky(wd) hercegi építész. | [58] |
1874–1884 | ![]() | Innsbruck | Szent Miklós katolikus plébániatemplom | Ausztria, Tirol | [59] | |
1875–1876 | Weiler | Jézus Szent Szíve katolikus plébániatemplom | Ausztria, Vorarlberg | [60] | ||
1874–1891 | ![]() | Klosterneuburg | Kisboldogasszony (Mariä Geburt) katolikus apátsági templom | Ausztria, Alsó-Ausztria | Restaurálás. Átalakítva. | [61] |
1875–1878 | Bécs | Lazarista templom (Währing) | Ausztria, Bécs | Bécs 18. kerületéhez tartozó Währing városrészben. | [62] | |
1875–1878 | ![]() | Merano | Hercegi vár (Landesfürstliche Burg) | Olaszország, Trentino-Alto Adige | [63] | |
1875–1884 | Zágráb | Akadémia palotája (Nemzeti Múzeum) | Horvátország, Zágráb | Neoreneszánsz épület, a Zágrábba költözött tanítványával, Hermann Bolléval együtt. | [64] [65] | |
1876–1883 | ![]() | Diakovár | Szent Péter és Pál székesegyház | Horvátország, Eszék-Baranya megye | Átalakítás és belsőépítészeti kialakítás. Carl Roesner utódaként. | [66] |
1877–1878 | ![]() | Riedenburg, ma Salzburg része | Jézus Szíve Menedék (Herz-Jesu-Asylkirche) katolikus érseki templom | Ausztria, Salzburg | Szent Vince Szeretet Leányai Társulat (Irgalmas Nővérek) rendháza melletti templom. | [67] |
1877–1880 | ![]() | Bázel | Főposta újjáépítése | Svájc, Basel-Stadt kanton | [68] [69] | |
1877–1888 | Frastanz | Szent Szulpiciusz katolikus plébániatemplom | Ausztria, Vorarlberg | A nyugati irányba tájolt neogótikus bazilika 72 m magas toronyával 1885-ben épült a falu központjától délre. 1888-ban Szent Szulpiciusznak szentelték fel. | [70] | |
1877–1889 | ![]() | Oppenheim am Rhein | Szent Katalin templom | Németország, Rajna-vidék-Pfalz | Restaurálás. Fia, Heinrich von Schmidt is közreműködött. | [71] |
1877–1905 | ![]() | Bled | Szent Márton katolikus plébániatemplom | Szlovénia, Krajna Felső-Krajna | [72] [73] | |
1877–1882 | ![]() | Travná (Javorník) | Szeplőtelen fogantatás katolikus plébániatemplom | Csehország, Travná | [74] [75] | |
1880 | ![]() | Montagna | Enn vára | Olaszország, Dél-Tirol | Restaurálás és bővítés. | [76] |
1881–1883 | ![]() | Dortmund | Miasszonyunk (Liebfrauenkirche) katolikus templom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | 2009 júniusáig katolikus plébániatemplom volt a belvárosban, Dortmundtól nyugatra, 2009 óta kolumbáriumként használják. | [77] |
1882–1885 | ![]() | Bécs, Innere Stadt | Sühnhaus (Fogadalmi ház) | Ausztria, Bécs | Sühnhaus (Engesztelő ház vagy Császári Alapítványi ház). Schmidt az e házban, a Schottenring 7. szám alatt bérelt II. emeleti apartmanban halt meg, s az épületben lévő engesztelő kápolnában ravatalozták fel. 1945-ben nagy mértékben leégett. 1951-ben lebontva. | [78] |
1882–1891 | Pécs | Szent Péter és Pál katedrális | Magyarország, Dél-Dunántúl | A 11. századi alapokkal rendelkező székesegyház mai formáját a 19. század végén érte el Schmidt tervei alapján. Az építés kivitelezője August Kirstein, Schmidt tanulója volt. Orgonája Angster József 100. munkája. Basilica minor rangot 1991-ben, II. János Pál pápa magyarországi látogatása előtt kapott a templom. | [79] | |
1883–1889 | ![]() | Bécs 18. kerülete, Weinhaus | Szent József katolikus plébániatemplom | Ausztria, Bécs | Kivitelező Josef Schmalzhofer(wd) | [80] |
1883–1888 | ![]() | Renon | Runkelstein vár | Olaszország, Trentino-Alto Adige | Restaurálva és helyreállítva. | [81] |
1885–1887 | ![]() | Waidhofen an der Ybbs | Rothschild vár | Ausztria, Alsó-Ausztria | Schmidt mélyreható neogótikus átalakításait 2007-ig Hans Hollein építész tervei alapján átépítették. | [82] |
1889 | ![]() | Steyr | Szent Egyed és Stockeraui Szent Colman katolikus plébániatemplom | Ausztria, Felső-Ausztria | A barokk templombelsőt neogótikussá átépítették, majd az 1876-ban leégett toronysisak helyett 1889-ben neogót, kőből faragott toronysisakot tervezett rá von Schmidt. | [83] [84] |
1890 (1893–1895) | ![]() | Köln | Jézus Szíve katolikus templom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | Schmidt halála miatt az épületet fia, Heinrich von Schmidt irányítása alatt építették és 1895 őszén nyitották meg. A második világháborúban jelentősen megsérült, csak a torony és a templomhajó maradványai maradtak fenn, 1953 és 1957 között új épületbe építették be. | [85] |
1890–1898 | ![]() | Póla | Marinekirche (Tengeri Szűzanya temploma) | Horvátország, Isztria | Schmidt halála miatt Victor Luntz(wd) és Natale Tommasi(wd) fejezték be. | [86] |
1892–1893 | Silbertal | Szent József és Szent Miklós katolikus plébániatemplom | Ausztria, Vorarlberg | Schmidt tervei szerint, de már halála után építették. Kivitelező Fidel Kröner(wd) volt. | [87] | |
1892–1894 | ![]() | Styrum, ma Mülheim an der Ruhr része | Rózsafűzér Királynője (Sankt Mariä Rosenkranz) katolikus plébániatemplom | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | Postumus fejezték be. | [88] |
1891–1902 | ![]() | Oberhausen | Szent Mária katolikus templom (Patrocínium: Boldogságos Anya és Szűz Mária Szeplőtelen Fogantatásának temploma, röviden: Marienkirche) | Németország, Észak-Rajna-Vesztfália | Neogótikus székesegyház három hajóval, Firenze székesegyházának mintájára, a két torony 75 méter magas. Postumus fejezték be. Építője: Wilhelm Sültenfuß(wd), Düsseldorf | [89] |
1899 | ![]() | Chlum (Všestary) | Gránit szarkofág körül épített neogótikus emlékmű (36 halott osszáriuma). | Csehország, Všestary (Hradec Králové-i járás) | Karel és Gabriela Weinrich kezdeményezésére Friedrich von Schmidt tervei szerint építették a chlumi dombon. | [90] [91] [92] [93] |
Egyéb munkái:
- 1847, 1859–1861 – Schaeben ház, Domkloster 3. – Köln, 1859–1861 között építette. Peter Gustav Schaeben (1815–1885) a Klosterfrau gyógyszerészeti cég tulajdonosa számára. Utódai 1911-ben alapjaitól átalakították. (Nem maradt fenn).
- 1858 – Santa Maria dell’Orto – Velence – belsőépítészeti gazdagítását végezte.
- 1865 – Szent Gál székesegyház (katholische Stadtpfarrkirche zum Heiligen Gallus) – Tuttlingen, Baden-Württemberg, (Németország)
- 1865 – Lakó és kereskedelmi épület – Trier, Németország – átépítve
- 1868–1870 – Filiális templom – Pottendorf, Ausztria – elpusztult
- 1879–1887 – Wrangel báró kastélya – Kijev, Ukrajna
Versenypályázatokban sűrűn részt vett, melyek alkalmával előkelő helyezéseket ért el, de nem mindegyik valósulhatott meg. Így pl. 1859-ben a Pest-Buda városa részére (Eskü térre) készített Szentháromság-szobor sem az ő tervei szerint épült meg. 1867-ben a Wiener Bauhüttéhez tartozó tizennégy tanítványával, köztük Schulcz Ferenccel, a vár későbbi restaurátorával együtt igen részletes felmérést készített a Hunyad vármegyei Vajdahunyadvárról. Felkérésre 1868-ban költségvetést is kidolgozott az ötéves időtartamú restaurálásra, s maga helyett Schulcz Ferencet ajánlotta. Az országgyűlés el is fogadta a költségvetést. A vár rekonstrukciója aztán kikerült Schmidt hatásköréből, s több évtizedes, hosszú és küzdelmes történetté vált.[30]
Képgaléria
- A Sühnhaus helyét jelölő tábla Bécsben a Schottenring 7. alatt
- Von Schmidt bécsi neogótikus városházája a klasszicista stílusú parlament közelében
- A bécsi városháza díszterme
- A von Schmidt által romantikus neogót stílusban felújított Wernigerode kastély
- A Friedrich Schmidt tér táblája a bécsi Josefstadtban
- Friedrich von Schmidt szobra Bécsben
Jegyzetek
- ↑ Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2014. április 9.)
- ↑ Friedrich von Schmidt (holland nyelven)
- ↑ a b Structurae (angol, francia és német nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ a b Brockhaus (német nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Schmidt, Friedrich (BLKÖ)
- ↑ a b c Encyclopaedia of Architects, Vienna 1770–1945 (német nyelven)
- ↑ The Fine Art Archive. (Hozzáférés: 2021. április 1.)
- ↑ RKDartists (holland nyelven). (Hozzáférés: 2017. augusztus 27.)
- ↑ Schmidt, Friedrich von, Friedrich von Schmidt
- ↑ Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2014. december 30.)
- ↑ Apjának szülei Heinrich Schmidt (1761–1812) cellei, (Hannover) udvari építész és Maria Friederike König (szül. 1759).
- ↑ Anyjának szülei: Georg Christian Härlin, lelkipásztor Weilheim an der Teck-ben, 1790-től Neubulach (Schwarzwald) városi lelkésze és Magdalena Sybille Burk.
- ↑ Christian Mohr(wd) (1823–1888) kölni szobrász testvére.
- ↑ Friedrich von Schmidt | AustriaWiki im Austria-Forum. austria-forum.org. (Hozzáférés: 2020. május 6.)
- ↑ Austria-Forum, i.h.
- ↑ A porosz uralkodó csak egyszerű, cím nélküli nemességet adományozhatott, (a birodalmi bárói, őrgrófi és hercegi cím adományozása kizárólag a mindenkor választott német-római császárok előjoga volt). Mágnások, birtokosok, címerlevelesek /Rendi társadalom – polgári társadalom 9./ Debrecen, 1997. 22. oldal Archiválva 2021. január 23-i dátummal a Wayback Machine-ben
- ↑ Ma Bécs XV. kerülete
- ↑ ma Bécs XX. kerülete
- ↑ Ettől kezdve kapta „a bécsi Ringstraße építője” állandó jelzőt kortársaitól.
- ↑ Birodalmi báróvá emelésének indokai között is említik. In: Wiener Zeitung, 1886. 20. évf. 26. Jänner 1886. január 26. 1. oldal, Hivatalos rész 1. bekezdés
- ↑ In: Wiener Zeitung, 1886. 20. évf. 26. Jänner 1886. január 26. 1. oldal, Hivatalos rész 1. bekezdés
- ↑ A Bauhütte kifejezés eredetileg a középkorból, a 14. századból származik, amikor is a szerzetesrendek (pontosabban a koldulórendek) számára dolgozó építőműhelyeket jelentett. Pesti Mónika–Riedel Miklós, i.m.
- ↑ Jahresbericht des Wiener Bauhütte. 1863–;1876-tól Jahresbericht des Vereins Wiener Bauhütte. Verl. Wien, Wiener Bauhütte.
- ↑ Így fordították magyarra a nevét, a dualizmus idején minden idegen nevet magyarra fordítottak, s e szerint terjedt el a szakirodalomban
- ↑ Déry Attila i. m. 55-56.
- ↑ August Reichensperger: Friedrich Freiherr von Schmidt. Zur Charakterisierung des Baumeisters. Düsseldorf 1891.
- ↑ Architektenlexikon 1770–1945. és Friedrich von Schmidt gyászjelentése
- ↑ A táblázat Kilind, német wikiszerkesztő munkája alapján.
- ↑ Österreichische Kunsttopographie(ÖKT) 25: Die Denkmale des politischen Bezirkes Zell am See, Baden bei Wien 1933, 251. oldal
- ↑ Lupescu, Radu. i.m.
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a Friedrich von Schmidt című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Források
- Prokop Ursula: „Schmidt, Friedrich Freiherr von” in: Neue Deutsche Biographie 23 (2007), 186-187. oldal, Online-Version
- Művészeti lexikon. Szerk. Éber László. 2. köt. Budapest : Andor Győző, 1935. Schmidt szócikk l. 423.
- Architektenlexikon Wien 1770–1945. Ursula Prokop: Friedrich von Schmidt, (Készült: 2005–2014). „AzW” (Architekturcentrum Wien, Museumplatz 1.) honlapján. Megtekintve:2020-05-03.
- Deutsche Dokumentationszentrum für Kunstgeschichte – Bildarchiv Foto Marburg, Philipps-Universität Marburg Adatbázisa. Friedrich és Heinrich von Schmidt műveiből
- Déry Attila – Merényi Ferenc: A magyar építészet : 1867-1945. Budapest, Urbino, 2000. 270 ISBN 9630034905
- Die Geschichte der Herz Jesu-Kirche. A Katolische Pfarrgemeinden Herz Jesu und St. Mauritius, Köln honlapja. Archiválva 2020. augusztus 12-i dátummal a Wayback Machine-ben Megtekintve: 2020-04-30.
- KölnWiki oldala.
- Friedrich von Schmidt a WienGeschichteWiki oldalán.
- András Hadik: Concerning Ernő Foerk’s documentation of historic monuments and applied arts activities. Ybl Journal of Built Environment Vol. 7 Issue 2.(2019) 65–73. oldalak Archiválva 2021. április 15-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Archinform adatbázis
- Sisa József: Neo-Gothic Architecture and Restoration of Historic Buildings in Central Europe Friedrich Schmidt and His School. Journal of the Society of Architectural Historians 61. évf. 2. szám (Jun. 2002), 170–187. oldalak
- Pesti Monika,–Riedel Miklós: Schulek, Schulcz, Steindl és a Wiener Bauhütte. 2016. nov. 17.
- Lupescu Radu doktori disszertációja
- Szerdahelyi Márk: „Ily széljárta partokra vasöntet kellett volna”. 2016. nov. 20. Örökségfigyelő
Németország-portál
Művészetportál