I. Dedumosze
I. Dedumosze | ||||||||||||
![]() | ||||||||||||
Dzsedhotepré Dedumosze sztéléje, Alessandro Barsanti fényképén 1908-ból[1] | ||||||||||||
Uralkodása | i. e. 17. vagy 16. század | |||||||||||
Prenomen |
Dzsedhotepré | |||||||||||
Nomen |
Dedumosze | |||||||||||
Gyermekei | II. Dedumosze (?) Honszuemuaszet (?) Szobekhotep (?)[2] | |||||||||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz I. Dedumosze témájú médiaállományokat. |
I. Dedumosze (uralkodói nevén Dzsedhotepré) az ókori Egyiptom egyik uralkodója a második átmeneti kor idején. Kim Ryholt, Darrell Baker, Aidan Dodson és Dyan Hilton szerint a XVI. dinasztiához,[2][3][4] Jürgen von Beckerath, Thomas Schneider és Detlef Franke szerint a XIII. dinasztiához tartozott.[5][6][7][8]
Említései
Dzsedhotepré Dedumosze nevét egy 1908 júliusában Tell Edfu déli részén talált sztélé említi.[1] A sztélé tulajdonosa „a király fia” és „parancsnok” címeket viselő Honszuemuaszet. Nem tudni, valóban a király fia volt, vagy csak tiszteletbeli címként viseli „a király fia” címet, amelyet időnként olyanok is viseltek, akik nem voltak a király gyermekei. A második átmeneti korban élt egy másik Dedumosze nevű uralkodó is, Dzsednoferré (II.) Dedumosze, aki – a név ritkasága alapján – talán I. Dedumosze fia volt. Számos lelet fennmaradt, amely uralkodói név nélkül említi Dedumosze király nevét, így nehéz eldönteni, kettejük közül melyiküké.[3] Ezek közé tartozik egy Harszeher nevű hivatalnok edfui sztéléje, melynek szövege szerint a király fia, Harszeher, a király fiának, Szobekhotepnek a fia rokonságban áll egy Dedumosze nevű királlyal,[3] akit Aidan Dodson és Dyan Hilton I. Dedumoszéval azonosít.[2]
Helye a kronológiában
Nem tudni pontosan, mikor uralkodott Dedumosze, de ha a XIII. dinasztia királya volt, akkor uralma valószínűleg véget ért i. e. 1690 körül; ha a XVI. dinasztiához tartozott, akkor talán i. e. 1588 és 1582 közt uralkodott, dinasztiája vége felé.[3] Ryholt szerint Dedumosze, mikor szembesült azzal, hogy területét megszállják a hükszoszok, megpróbált békét kötni velük, erre utal nevei közt „A békehozó”, a „Ré békéje stabil” és „A Két Föld megmentője”.[3]
Név, titulatúra
- A fáraók titulatúrájának magyarázatát és történetét lásd az Ötelemű titulatúra szócikkben.
Hórusz-név |
| w3ḏ-ḫˁ.w Uadzshau „Virágzó megjelenésű” | ||||||||||||||||||
Nebti-név |
| šd-t3.wỉ Sedtaui „A Két Föld megmentője” | ||||||||||||||||||
Arany Hórusz-név |
| ỉnỉ-ḥtp Inihotep „A békehozó” | ||||||||||||||||||
Felső‑ és Alsó‑Egyiptom királya |
| ḏd-ḥtp-rˁ Dzsedhotepré „Ré békéje stabil” | ||||||||||||||||||
Ré fia |
| dd-msw Dedumosze „[Egy isten] alkotta őt” |
Jegyzetek
- ↑ a b A Barsanti: Stèle inédite au nom du roi Radadaouhotep Doudoumes, in: ASAE 9 (1908), pl. 1-2, online
- ↑ a b c Aidan Dodson, Dyan Hilton: The Complete Royal Families of Ancient Egypt, Thames and Hudson, 2004, p. 117
- ↑ a b c d e K. S. B. Ryholt: The Political Situation in Egypt during the Second Intermediate Period, c. 1800 - 1550 BC. Copenhagen: Museum Tusculanum Press. ISBN 87-7289-421-0, p. 402
- ↑ Darrell D. Baker: The Encyclopedia of the Pharaohs: Volume I - Predynastic to the Twentieth Dynasty 3300–1069 BC, Stacey International, ISBN 978-1-905299-37-9, 2008
- ↑ Jürgen von Beckerath: Untersuchungen zur politischen Geschichte der Zweiten Zwischenzeit in Ägypten, Glückstadt, 1964
- ↑ Jürgen von Beckerath: Chronologie des pharaonischen Ägyptens, Münchner Ägyptologische Studien 46, Mainz am Rhein, 1997
- ↑ Thomas Schneider: Ancient Egyptian Chronology - Edited by Erik Hornung, Rolf Krauss, And David a. Warburton, online, p. 187
- ↑ Detlef Franke: Das Heiligtum des Heqaib auf Elephantine. Geschichte eines Provinzheiligtums im Mittleren Reich, Studien zur Archäologie und Geschichte Altägyptens. vol. 9. Heidelberger Orientverlag, Heidelberg 1994, ISBN 3-927552-17-8 (Heidelberg, Universität, Habilitationsschrift, 1991), p. 77-78
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a Dedumose I című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.