II. Gotarzész pártus király
II. Gotarzész | |
Királyok királya | |
![]() | |
II. Gotarzész arcképe a tetradrachmáján | |
A Pártus Birodalom királya | |
Uralkodási ideje | |
40 – 51 | |
Elődje | I. Vardanész |
Utódja | II. Vonónész |
Életrajzi adatok | |
Uralkodóház | Arszakidák |
Született | 1. század |
Elhunyt | 51 |
Édesapja | Gev (biológiai) II. Artabanosz (örökbefogadó) |
Testvére(i) | I. Vardanészpártus király |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz II. Gotarzész témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
II. Gotarzész (pártus nyelven: 𐭂𐭅𐭕𐭓𐭆 Gōtarz) a Pártus Birodalom királya 40-től 51-ig. Uralkodásának nagy részét féltestvérével, I. Vardanésszel való harca töltötte ki, aki ellen fellázadt.
Származása
A források ellentmondásosak Gotarzész származását illetően; II. Artabanosz fiaként írnak róla, de nem egyértelmű, hogy biológiai vagy fogadott fia volt-e. Iosephus Flavius szerint I. Vardanész és I. Vologaészész fivére volt;[1] Tacitus, ezzel szemben nem II. Artabanosz fiaként említi, hanem trónbitorlóként, aki legyilkoltatta Artabanosz nevű testvérét és annak családját. .[2]
Egy kurdisztáni szikladombormű felirata azonban Gotarzész, Gev fiaként hivatkozik rá.[3] Ennek alapján úgy vélik, hogy Gotarzész a régió Gev nevű szatrapájának volt a fia, akit II. Artabanosz száműzetése alatt adoptált, talán azért hogy meghálálja Gev támogatását.[4] Mikor később Gotarzész elfoglalta a trónt, azt Artabanosz fiaként tette, amint az egyik pénze feliratából ("Arszakész, királyok királya, akit Gotarzésznak, Artabanosz fiának hívnak") kiderül.
Uralkodása
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/85/GotarzesII.jpg/180px-GotarzesII.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Behistun%2C_Parthian_relief_of_Gotarzes_II.jpg/260px-Behistun%2C_Parthian_relief_of_Gotarzes_II.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Sar-e_Pol_Parthian_relief.jpeg/260px-Sar-e_Pol_Parthian_relief.jpeg)
II. Artabanosz pártus király i. sz. 40 körül meghalt és országát fiára, I. Vardanészra hagyta.[5] II. Gotarzész azonban elbitorolta a trónt, és egyik fivérét, Artabanoszt feleségével és gyerekével együtt megölette.[5] A nemesség felháborodott zsarnoki tettein és visszahívták Vardanészt, aki állítólag két nap alatt három ezer stadionnyi (471-528 km) távolságot megtéve meglepte és legyőzte Gotarzészt.[5][6] Vardanész a tartományok kormányzóinak támogatásával hamarosan kiterjesztette ellenőrzését a birodalom nagy részére,[5][6] bár a főváros Szeleukeia, amely már 35-ben fellázadt, nem ismerte el őt, így ostrom alá vette a várost.[5][7] A hosszas ostrom alatt Gotarzész – főleg dahák és hürkaniaiak támogatásával – visszatért és elűzte fivérét, aki a birodalom északkeleti tartományába, Baktriába menekült.[5][8]
Eközben a mind a rómaiak, mind a pártusok által a saját érdekszférájuknak tekintett Örményországban Claudius római császár megbuktatta az addigi pártus származású királyt (Vardanész testvérét, Oródészt) és helyére saját jelöltjét, az ibériai herceg Mithridatészt ültette.[9]
Vardanész és Gotarzész összegyűjtve erőit újabb csatára készült, amikor az utóbbi feltárta fivére előtt, hogy egy nemesi csoport összeesküvést szervez ellenük. A két rivális kiegyezett: Vardanész megkapta a birodalom trónját, míg Gotarzész megtarhatta Hürkaniát.[9][10]
A hatalmát megszilárdító Vardanész azt tervezte hogy visszahódítja Örményországot, de miután Gaius Vibius Marsus, Szíria római kormányzója háborúval fenyegetőzött, letett szándékáról. Közben Gotarzész is megbánta, hogy lemondott a koronáról és ismét fellázadt Vardanész ellen, aki azonban az Erindesz folyónál (Média és Hürkania határán) vereséget mért rá,[8] majd meghódoltatta a még mindig lázadozó tartományokat, egészen Aria régióig (a mai Pakisztánban)[9]
I. sz. 46 körül a hatalmukat féltő nemesek egy csoportja vadászat közben meggyilkolta Vardanészt.[8][11] Utána – bár a nemesek egy csoportja kérte Rómát, hogy küldje el számukra IV. Phraatész király ott élő leszármazottját, Meherdatészt – Gotarzész foglalta el a trónt.
Néhány évvel később Gotarzész is meghalt; Tacitus szerint betegség miatt, míg Iosephus azt állítja, hogy meggyilkolták. Utolsó pénze 51 júniusából származik. A Pártus Birodalom trónján egy rövid időre nagybátyja, II. Vonónész követte, majd annak fia, I. Vologaészész.
Jegyzetek
- ↑ Josephus, Antiquities of the Jews, 20.3.4
- ↑ Tacitus, Annals, 6, 8-9
- ↑ Verstandig, History of the Parthian Empire (-250 – 227), p.p.251-252
- ↑ Verstandig, History of the Parthian Empire (-250 – 227), p.p.251-252
- ↑ a b c d e f Bivar 1983, 75. o.
- ↑ a b Tacitus, 11.8.
- ↑ Lukonin 1983, 720. o.
- ↑ a b c Dąbrowa 2017, 178. o.
- ↑ a b c Bivar 1983, 76. o.
- ↑ Ellerbrock 2021, 51. o.
- ↑ Gregoratti 2017, 131. o.
Irodalom
- Iosephus Flavius: A zsidók története
- Tacitus: Évkönyvek
- Bivar, A.D.H. (1983). "The Political History of Iran Under the Arsacids". In Yarshater, Ehsan (ed.). The Cambridge History of Iran, Volume 3(1): The Seleucid, Parthian and Sasanian Periods. Cambridge: Cambridge University Press. pp. 21–99. ISBN 0-521-20092-X.
- Bivar, A.D.H. (2007), "Gondophares and the Indo-Parthians", in Curtis, Vesta Sarkhosh and Sarah Stewart, The Age of the Parthians: The Ideas of Iran, vol. 2, London & New York: I.B. Tauris & Co Ltd., in association with the London Middle East Institute at SOAS and the British Museum, pp. 26–36, ISBN 978-1-84511-406-0
- The Arsacid Empire, The Oxford Handbook of Iranian History. Oxford University Press, 1–432. o. (2012. augusztus 19.). ISBN 978-0-19-987575-7
- (2017. augusztus 19.) „Tacitus on the Parthians”. Electrum, 171–189. o.
- Gregoratti, Leonardo. The Arsacid Empire, King of the Seven Climes: A History of the Ancient Iranian World (3000 BCE - 651 CE). UCI Jordan Center for Persian Studies, 1–236. o. (2017. augusztus 19.). ISBN 9780692864401
- Lukonin, V.G. (1983). "Political, Social and Administrative Institutions: Taxes and Trade". In Yarshater, Ehsan (ed.). The Cambridge History of Iran, Volume 3(2): The Seleucid, Parthian and Sasanian Periods. Cambridge: Cambridge University Press. pp. 681–746. ISBN 0-521-24693-8.
- Personal Names in the Aramaic Inscriptions of Hatra. Digital Publishing (2018. augusztus 19.). ISBN 9788869692314
- Dynastic Connections in the Arsacid Empire and the Origins of the House of Sāsān, The Parthian and Early Sasanian Empires: Adaptation and Expansion. Oxbow Books (2016. augusztus 19.). ISBN 9781785702082
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a Gotarzes II című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Előző uralkodó: I. Vardanész | Következő uralkodó: II. Vonónész |
Ókorportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap