Physical Graffiti
Led Zeppelin Physical Graffiti | ||||
![]() | ||||
nagylemez | ||||
Megjelent | 1975. február 24. | |||
Felvételek | Rolling Stones Mobile Studio, Headley Grange, Stargroves Island Studios, London Olympic Studios, London Electric Lady Studios, New York 1970–1974 | |||
Stílus | Hard rock Blues-rock Folk-rock | |||
Nyelv | angol | |||
Hossz | 82:15 | |||
Kiadó | Swan Song Records | |||
Producer | Jimmy Page | |||
Kritikák | ||||
| ||||
Led Zeppelin-kronológia | ||||
| ||||
Kislemezek az albumról | ||||
| ||||
Sablon • Wikidata • Segítség |
1975. február 24-én jelent meg a Led Zeppelin hatodik albuma, a Physical Graffiti. Ez volt a zenekar első dupla albuma, és az első album, ami a Swan Song Records kiadásában jelent meg. Az évek során ez lett egyik legnépszerűbb albumuk, az Egyesült Államokban 16 millió példányt adtak el belőle. A dalok sorrendjét úgy állították össze, hogy az adott dal a következő bevezetése legyen. Page gitárjátéka különösen fontos szerepet kap, szinte minden dal az ő stílusát tükrözi. Ezzel egyidejűleg a másik három tag is csúcsformában van, az album legfőbb erőssége pedig a zenei stílusok és hatások széles skálájában rejlik. A Physical Graffitit ma már a legjobb hard rockalbumok között tartják számon.
Az eredeti tasakon kivágható ablakok voltak; mivel a lemezek belső borítói mind más helyzetben voltak, az ablakokban különböző tárgyak és emberek jelentek meg (például a zenekar tagjai). Az album borítóján látható két ház a New York-i St. Mark's Place 96 és 98.
Az album szerepel az 1001 lemez, amit hallanod kell, mielőtt meghalsz című könyvben.
A felvételek
A Physical Graffiti felvételei 1974 januárjában és februárjában, Headley Grange-ben zajlottak. Több dalt azonban a korábbi albumok felvételei alkalmával készítettek el. Az instrumentális Bron-Yr-Aur-t 1970 júliusában, a londoni Island Studiosban vették fel, és a Led Zeppelin III-ra szánták. A Night Flight-ot és a Boogie with Stu-t Headley Grange-ben, a Down by the Seaside-ot pedig szintén az Island Studiosban vették fel, a Led Zeppelin IV-hez. 1972 májusában, a Stargrovesban felállított Rolling Stones Mobile Studióban, a D'yer Mak'er-rel egyidőben vették fel a The Rover-t és a Black Country Woman-t. A Houses of the Holy szintén 1972 májusában, de az Olympic Studiosban készült el. Ez a dal adta a Houses of the Holy címét, annak ellenére, hogy nem került fel rá.
A maradék nyolc dalt a már említett 1974-es időszakban vették fel. A végső rájátszások és a keverés 1974 októberében, Keith Harwood hangmérnök segítségével készült el. Az album egyik legnagyobb erénye, hogy a dalok sorrendje rendkívül természetesnek hat, minden dal alapvető „természetességgel” követi az előtte levőt. Ez azért is különleges, mert a dalokat négy év alatt, különböző stúdiókban vették fel.
Az album dalai
1. lemez
- Custard Pie (Jimmy Page – Robert Plant) – 4:13
- The Rover (Jimmy Page – Robert Plant) – 5:36
- In My Time of Dying (Jimmy Page – Robert Plant – John Paul Jones – John Bonham) – 11:04
- Houses of the Holy (Jimmy Page – Robert Plant) – 4:01
- Trampled Under Foot (Jimmy Page – Robert Plant – John Paul Jones) – 5:35
- Kashmir (Jimmy Page – Robert Plant – John Bonham) – 8:31
2. lemez
- In the Light (Jimmy Page – Robert Plant – John Paul Jones) – 8:44
- Bron-Yr-Aur (Jimmy Page) – 2:06
- Down by the Seaside (Jimmy Page – Robert Plant) – 5:14
- Ten Years Gone (Jimmy Page – Robert Plant) – 6:31
- Night Flight (John Paul Jones – Jimmy Page – Robert Plant) – 3:36
- The Wanton Song (Jimmy Page – Robert Plant) – 4:06
- Boogie with Stu (John Bonham – John Paul Jones – Jimmy Page – Robert Plant – Ian Stewart – Mrs. Valens) – 3:51
- Black Country Woman (Jimmy Page – Robert Plant) – 4:24
- Sick Again (Jimmy Page – Robert Plant) – 4:43
Helyezések és eladási minősítések
Album
Lista (1975) | Helyezés |
---|---|
Japán albumlista[1] | 13 |
Brit albumlista[2] | 1 |
Billboard The 200 Albums Chart[3] | 1 |
US Cash Box Top 100 Albums Chart | 1 |
US Record World Top Pop Albums Chart | 1 |
Kanadai RPM Albumlista[4] | 1 |
Norvég Albumlista[5] | 4 |
Osztrák albumlista[6] | 2 |
Ausztrál Kent Music Report Albums Chart | 2 |
New-Zealand Top 50 Albums Chart[7] | 3 |
Német albumlista | 17 |
Spanyol Albumlista[8] | 2 |
Francia Albumlista[9] | 2 |
Kislemezek
Év | Kislemeze | Lista | Helyezés |
---|---|---|---|
1975 | Trampled Under Foot | Billboard Hot 100 | 38[10] |
Eladási minősítések
Ország | Minősítés |
---|---|
Argentína[11] | arany |
Franciaország[12] | arany |
Németország[13] | arany |
Egyesült Királyság[14] | 2x platina |
Egyesült Államok[15] | 16x platina |
Érdekességek
- Ezen az albumon hallható a Led Zeppelin legrövidebb és leghosszabb stúdiófelvétele (koncerteken lényegesen hosszabban adtak elő egyes számokat): a Bron-Yr-Aur és az In My Time of Dying.
Közreműködők
- Jimmy Page – akusztikus- és elektromos gitár
- Robert Plant – ének, szájharmonika, akusztikus gitár
- John Paul Jones – basszusgitár, billentyűs hangszerek, mellotron, gitár, mandolin
- John Bonham – dob, ütőhangszerek
- Ian Stewart – zongora (Boogie with Stu)
Produkció
- George Chkiantz – hangmérnök
- Keith Harwood – hangmérnök, keverés
- Andy Johns – hangmérnök
- Eddie Kramer – hangmérnök, keverés
- Ron Nevison – hangmérnök
- George Marino – újrakeverés
- Mike Doud – borító design
- Peter Corriston – borító design
- Elliot Erwitt – fényképek
- Dave Heffernan – illusztrációk
- B.P. Fallon – fényképek
- Roy Harper – fényképek
- Jimmy Page – producer
- Peter Grant – produkciós vezető
Jegyzetek
- ↑ Top 100 Albums - 20 February 1975. Oricon. (Hozzáférés: 2011. július 11.)
- ↑ Top 100 Albums - 15 March 1975. chartstats.com. [2012. december 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. július 11.)
- ↑ The Billboard 200 - Charts and Awards. Allmusic. (Hozzáférés: 2011. július 11.)
- ↑ Top Albums/CDs - Volume 23, No. 7, April 12, 1975. RPM. [2012. október 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. július 11.)
- ↑ Top 20 Albums - 13 April 1975. norwegiancharts.com. (Hozzáférés: 2011. július 11.)
- ↑ Top 75 Albums - 15 April 1975. austriancharts.at. (Hozzáférés: 2009. január 19.)
- ↑ Scapolo, Dean. Top 50 Albums - April 1975, The Complete New Zealand Music Charts, 1st, Wellington: Transpress (2007). ISBN 1-877443-00-8
- ↑ Top 100 Albums - 9 August 1975. PROMUSICAE. (Hozzáférés: 2011. július 11.)
- ↑ Top 100 Albums - 1975. infodisc.fr. [2013. július 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. július 11.)
- ↑ Billboard Singles. Allmusic
- ↑ Argentin eladási minősítések - Physical Graffiti. [2011. július 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. július 11.)
- ↑ Francia eladási minősítések - Physical Graffiti. (Hozzáférés: 2011. július 11.)
- ↑ Német eladási minősítések - Physical Graffiti
- ↑ Brit eladási minősítések - Physical Graffiti. [2011. augusztus 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. július 11.)
- ↑ Amerikai eladási minősítések - Physical Graffiti
Minden idők 500 legjobb albuma – Rolling Stone magazin (2003) | ||
---|---|---|
Előző album: Curtis Mayfield Superfly (69. helyezett) | Led Zeppelin Physical Graffiti (70. helyezett) | Következő album: Neil Young After the Gold Rush (71. helyezett) |
Könnyűzenei portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap