Pröhle Károly
Pröhle Károly, (Rábabogyoszló,1875. március 17. - Sopron, 1962. december 11.) magyar evangélikus lelkész, teológus, egyetemi tanár, főszerkesztő. Kiemelkedő tevékenységet fejtett ki az evangélikus teológiai munka tudományos színvonaláért, az evangélikus lelkészképzés egyetemi fokra emeléséért.
Életpályája
Tanulmányait a soproni bölcsészetteológiai főiskolán, a greifswaldi és tübingeni egyetemen végezte. 1902-től 1906-ig lelkész volt Lajtaújfaluban. A soproni teológiai akadémián volt 1907-től rendes tanár. 1918-ban a budapesti egyetemen szerzett filozófiai doktorátust. 1923-tól 1946-ig Magyar Királyi Erzsébet Tudományegyetem Evangélikus Hittudományi Karán Sopronban, a rendszeres teológia tanára volt. 1942-ben a pécsi tudományegyetem felsőházi képviselője lett.[1]
A Keresztyén Igazság című evangélikus folyóirat főszerkesztője, a Protestáns Szemle társszerkesztője volt. Számos tanulmánya jelent meg.
Tagságai
A Lutheránus Világgyűléseknek, a Faith and Order mozgalom nagytanácsának, a sondershauseni Luther-Akadémia elnöki tanácsának tagja volt.
Főbb művei
- A szocializmusról és egyházunk szociális feladatairól (Pápa, 1906);
- Háború és theológia (Pozsony, 1915);
- Az Ágostai Hitvallás (fordítás jegyzetekkel, Sopron, 1930);
- Die Trinitarische Gestaltung des christlichen Gottesglaubens (Gütersloh, 1932);
- Der ethische Begriff der Freiheit (Pécs, 1934);
- A keresztyén egyházak egysége (Sopron, 1943);
- A hittudomány kultúránk válságában (Pécs, 1944);
- A hit világa, bevezetés a keresztyén hittanba (Győr, 1948).
Emlékezete
Sopronban az evangélikus temetőben nyugszik.[2]
Jegyzetek
Források
- Magyar Életrajzi Lexikon 2. kötet, L-Z (1982) 446. old.
- Uj Idők Lexikona 21-22. Pozdorja - Szikes (Budapest, 1941) 5177. old.