René Viviani
René Viviani | |
![]() | |
Viviani 1912-ben | |
Franciaország miniszterelnöke | |
Hivatali idő 1914. június 13. – 1915. október 29. | |
Előd | Alexandre Ribot |
Utód | Aristide Briand |
Született | 1863. november 8. Sidi Bel Abbès |
Elhunyt | 1925. szeptember 7. (61 évesen) Le Plessis-Robinson |
Sírhely | Sépulture d'Isabelle et René Viviani |
Párt | FKSZP |
Házastársa | Isabelle Viviani |
Foglalkozás |
|
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz René Viviani témájú médiaállományokat. |
René Viviani (Sidi Bel Abbès, 1863. november 8. – Le Plessis-Robinson, 1925. szeptember 7.) szocialista politikus, a Harmadik Köztársaság 49. miniszterelnöke volt az első világháború első évében.
Élete
René Viviani 1863. november 8-án született Sidi Bel Abbès-ban (Algéria) olasz bevándorlók gyermekeként. Ügyvédként kezdte a pályáját. Előbb Algériában, majd Párizsban praktizált. Számos esetben képviselt munkásokat és szocialistákat és briliáns, hatásos beszédeivel szerzett hírnevet magának. 1893-tól 1902-ig Párizs szocialista képviselője volt és együttműködött Jean Jaurès szocialista politikussal a L’Humanité című újság létrehozásában. Ugyancsak részt vett az egyesült szocialista párt megalapításában 1905-ben. 1906 októberében, a képviselői kamarába való újraválasztása után, részt vett Georges Clemenceau miniszterelnök kormányának munkájában Franciaország első munkaügyi minisztereként. Az új pártot elhagyva független szocialista képviselőként látta el feladatát.[1]
Három évet töltött el Clemenceau kormányában, de ezen időszak alatt nem került sor olyan reform bevezetésére, amely javított volna a munkások és a szegények helyzetén. Aristide Briand alatt továbbra is munkaügyi miniszterként vett részt a kormány munkájában, egészen 1910 novemberéig. Az ő felelőssége volt az 1900 óta hozott szociális törvények beiktatása. 1913 decemberétől 1914 júniusáig oktatásügyi miniszter volt, majd miniszterelnökké és egyben külügyminiszterré választották.[1]
1914. augusztus 3-án, amikor a Német Birodalom hadat üzent Franciaországnak, Viviani lemondott a külügyminiszteri posztról. Augusztus végén nemzeti egységkormányt alakított, melyben minden párt képviseltette magát. 1915 októberében lemondott miniszterelnöki megbízatásáról, mivel sok kritika érte a lőszerutánpótlás hiányosságai miatt, de 1917 márciusáig igazságügy-miniszterként szolgált.[1]
1920-ban és 1921-ben Viviani képviselte Franciaországot a Népszövetségben (Genfben), valamint a washingtoni tengerészeti konferencián. 1922-ben a szenátus tagja lett, de a politikában ezt követően már nem vett részt. 1925. szeptember 7-én hunyt el Le Plessis-Robinson-ban.[1]
Jegyzetek
- ↑ a b c d Encyclopedia Britannica:René Viviani (angol nyelven). (Hozzáférés: 2009. július 30.)
Források
- Encyclopedia Britannica:René Viviani(angolul)
További információk
- René Viviani életrajza a First World War honlapján(angolul)
Kapcsolódó szócikk
Elődje: Alexandre Ribot | Franciaország kormányfője 1914. június 13. – 1915. október 29. ![]() | Utódja: Aristide Briand |
Az első világháború portálja
Politikaportál
Franciaország-portál