Weddell-fóka
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Érdeklődő Weddell-fóka | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Leptonychotes weddellii (Lesson, 1826) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Elterjedési területe | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Weddell-fóka témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Weddell-fóka témájú médiaállományokat és Weddell-fóka témájú kategóriát. |
A Weddell-fóka (Leptonychotes weddellii) az emlősök (Mammalia) osztályának ragadozók (Carnivora) rendjébe, ezen belül a fókafélék (Phocidae) családjába tartozó faj.
Nemének az egyetlen faja.
Előfordulása
A Weddell-fóka élőhelye a déli sarkvidék parti vizeire korlátozódik, de a zajló jég határáig nem merészkedik el. E fóka állománya körülbelül félmillió egyedből áll.
Megjelenése
A Weddell-fóka hossza 300 centiméternél is nagyobb lehet. A nőstény testtömege körülbelül 500 kilogramm, a hím valamivel kisebb. A szőrzet a hátán csaknem fekete, hasán szürke árnyalatú, oldalán világosabb és foltokkal tarkított. Bőre alatt vastag zsírréteg található, amely megvédi a fagytól. A fej a többi testrészhez képest aránytalanul kicsi. A vízi életmódhoz való alkalmazkodás során hátsó lába úszólábbá alakult. A szárazföldön kevésbé veszi hasznát. Születésekor a Weddell-fókabébi egy lanugónak (gyapjas szőr) nevezett barna vagy szürke színű, bolyhos szőrzetet visel, a hátán sötét csíkkal. Tömege 27 kilogrammig terjedhet, hossza körülbelül 1,2 méter. Testtömege a tápláló anyatejnek köszönhetően napi egy kilogrammal gyarapodik.
Életmódja
A vízben magányos, a parton társas. Tápláléka halakból, tintahalakból és krillből áll. Vélhetően 25 év feletti kort is elérhet.
A földfelszínen 34-féle, emberi fül számára is hallható hangot képes kiadni, víz alatt pedig 9-féle hangot azonosítottak az ultrahang tartományban, ezek trillázások, sípolások és idegen hangzású csipogások. A kiadott hangok frekvenciája mind meghaladja a 21 kHz-et, 30 vagy akár 49,8 kHz is lehet. Egyszerre több frekvenciájú hangot is képes kiadni. A kutatók még nem állapították meg ezeknek a hangoknak a funkcióját, ami lehet echolokáció, mivel ez a fókafaj akár 600 m mélységbe is képes lemerülni vadászat közben, így ott, a sötétben ez a képesség hasznos lehet (amit a delfinek és denevérek is használnak). Más fókafajokban egyelőre még nem figyelték meg ultrahangok kiadását.[1]
Szaporodása
Az ivarérettséget 3–6 éves korban érik el. A párzási időszak októberben és novemberben van. A megtermékenyített petesejt néhány hónapig a nőstény méhében pihen, mielőtt fejlődésnek indulna, így az utód a megfelelő időben, az antarktiszi tavasz idején jön a világra. A vemhesség 11 hónapig tart. Rendszerint csak egy utód jön a világra.
Képek
- Levegővételkor és
- pihenés közben
- Nőstény borjával
Jegyzetek
- ↑ Seals are making 'Star Wars' noises at each other underwater, and we have no idea why - 2020-12-23
Források
- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2009. szeptember 20.)
- Csodálatos állatvilág, (Wildlife Fact-File). Budapest: Mester Kiadó (2000). ISBN 963-86092-0-6
- Mammal Species of the World. Don E. Wilson & DeeAnn M. Reeder (szerkesztők). 2005. Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3. kiadás) (angolul)
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap