Zágon István
Zágon István | |
![]() | |
Született | 1893. október 30. Tiszaszőlős |
Elhunyt | 1975. január 10. (81 évesen) Budapest[1] |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása | |
Sírhelye | Fiumei Úti Sírkert |
| |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Zágon István, született Fleischl[2] (Tiszaszőlős, 1893. október 30.[3] – Budapest, 1975. január 10.)[4][5][6] magyar színműíró, újságíró, dramaturg, műfordító, humorista.
Élete
Zágon (Fleischl) Sándor Dezső (1867–?) gazdálkodó és Baruch Irma (1870–?) gyermekeként született izraelita családban, de később áttért a római katolikus hitre.[7] Középiskoláit Zentán végezte, majd a Budapesti Műegyetemen szerzett mérnöki oklevelet. 1920–21-ben mérnöki gyakorlatot folytatott. 1921 és 1923 között az Andrássy úti Színház művészeti vezetője és dramaturgja volt. Ekkor több egyfelvonásos darabját és kupléját is színre vitte. Ezután a Belvárosi Színház és a Vígszínház dramaturgja lett. Emellett 1928 és 1933 között először a Nemzeti Újság, később a Pesti Hírlap belső munkatársa volt. Első nagy sikerű színművét, a Marikát 1925-ben mutatták be a Renaissance Színházban. A darab sikerét mutatja, hogy később a bécsi Burgtheaterben és több európai országban is játszották.
Nagy népszerűségnek örvendtek humoreszkjei, tárcái, kabarétréfái, zenei és prózai vígjátékai, valamint rádiófelolvasásai és dalszövegei. A Hippolyt, a lakáj című színdarabjából Nóti Károly 1931-ben filmszöveget írt, s még abban az évben bemutatták azonos címmel Székely István rendezésében, mint a második magyar hangosfilmet. A Budai cukrászda című regényéből Gaál Béla készített filmet 1935-ben. Népszerűek voltak tárcái is. Utolsó írásai Egy kis öreg naplójából címmel a Ludas Matyi című szatirikus hetilapban jelentek meg. Kedves humorral mutatta be és figurázta ki műveiben a mindennapi élet kisebb-nagyobb visszásságait.
A Farkasréti temetőben búcsúztatták, de sírja a Fiumei Úti Sírkertben található.[8]
Családja
Házastársa Hauer Márta Irma, Bp., 1898. január 19. – Bp., 1983. február 4.) volt.[9] Felesége szülei Hauer Hugó (Verő György néven zeneszerző és színműíró) és Morgenstern Célia Ludovika (Margó Célia néven operett-énekesnő) voltak. 1921. szeptember 24-én a Józsefvárosban kötöttek házasságot.[10] Felesége Verő Márta néven színésznő és festőművésznő volt, de házasságkötésüket követően visszavonult a színpadtól.[11] Fiuk: Zágon Iván. Menyük: Olajos Mária. Unokáik: Zágon András (1955) agrármérnök és Zágon Eszter.
Művei
Humoreszkjei
- Tavasz meg egyéb emberi dolgok (kabaréjelenetek, Budapest, 1923)
- Mindenkivel megtörténhetik (Budapest, 1932)
- Paprika Jancsi mulatságos kalandjai itthon és idegenben (Budapest, 1936)
- Napos oldal (Budapest, 1945)
- Minden másképp van (Budapest, 1966)
Regényei
- Rózsakirálynő (Budapest, 1930)
- Tímár Böske hozománya
- Budai cukrászda
Vígjátékai
- Szegény lányt nem lehet elvenni (Belvárosi Színház, 1928)
- Dzsimbi (Magyar Színház, 1933)
- Az ígéret földje (Nemzeti Színház, 1933)
- Feltételes megállóhely (Nemzeti Színház, 1936)
- Tavaszi szél (Vígszínház, 1938)
- Sakk-matt (Budapest, 1941)
- Az asszony és a szellem (Pesti Színház, 1946)
Zenés vígjátékai
- Sárga liliom (Bíró Lajossal, Herczegh Gézával, Krasznai Mihály zenéjével, Fővárosi Operettszínház, 1933)
- XIV. René (Harsányi Zsolttal, Eisemann Mihály zenéjével, Vígszínház, 1940)
- Fekete Péter (Somogyi Gyulával, Eisemann Mihály zenéjével, Vígszínház, 1943)
- Kis Katalin (Bíró Lajossal, Horváth Jenő zenéjével, Vígszínház, 1946)
Fordításai, illetve átdolgozásai
- Maugham: Színház (Vígszínház, 1941)
- Hervé: Nebántsvirág (Vígszínház, 1946)
- Conners: Fruska (1930)
- Coward: A márkiné (1939)
- Molnár Ferenc: A császár (1946)
Ismert dalszövegei
- Fekete Péter, öcsém
- Holdvilágos éjszakán
- Domboldalon áll egy öreg nyárfa
Jegyzetek
- ↑ PIM-névtérazonosító. (Hozzáférés: 2020. július 5.)
- ↑ Névváltoztatása. Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 178994/1922 Forrás: MNL-OL 30809. mikrofilm 770. kép 2. karton
- ↑ Születési bejegyzése a tiszafüredi izraelita hitközség születési akv. 64/1893. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2020. január 6.)
- ↑ Halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 115/1975. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2020. január 6.)
- ↑ Elhunyt Zágon István (1975. január 11.) Magyar Hírlap, 8. évfolyam, 11. szám, 8. o.
- ↑ Zágon István gyászjelentése (1975). (Hozzáférés: 2020. január 6.)
- ↑ Szülei házasságkötési bejegyzése a nyíregyházi izraelita hitközség házassági akv. 99/1893. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2020. január 6.)
- ↑ Végső búcsú Zágon Istvántól (1975. február 9.) Magyar Nemzet, 31. évfolyam, 34. szám, 3. o.
- ↑ özv. Zágon Istvánné Verő Márta halálhíre (1983. február 20.) Magyar Nemzet, 46. évfolyam, 43. szám, 4. o. Online
- ↑ Házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 1318/1921. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2020. január 6.)
- ↑ Verő Márta Magyar színművészeti lexikon
Források
- Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3
- Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. IV. kötet (Rabatinszky Mária – Zwischenakt). Budapest: Az Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete. 1931.
- Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4
- Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 967. o. Online elérés
- Zágon István a PORT.hu-n (magyarul)
- Két Hyppolitosról (1984. március 17.) Film Színház Muzsika, 28. évfolyam, 11. szám, 6. o. Online elérés
- Valló László: Paprika Jancsi és írója: Zágon István (1993. október 26.) Szabad Föld, 49. évfolyam, 43. szám, 13. o. Online elérés
Irodalomportál
Művészetportál