Blowering vannkraftverk
![Kart](https://maps.wikimedia.org/img/osm-intl,8,-35.39965,148.24244,290x290.png?lang=local&domain=no.wikipedia.org&title=Blowering_vannkraftverk&revid=17780619&groups=_5697b0523c7d5e68f0f6068e6312880e95d313f3)
Blowering vannkraftverk
35°23′59″S 148°14′33″Ø
Blowering vannkraftverk er en vannkraftstasjon ved Blowering-demningen i New South Wales i det sørlige Australia. Den er en del av kraft- og irrigasjonsprosjektet Snowy Mountains Scheme, som leder vann fra Tumut River og Snowy River til elva Murray, og driver syv vannkraftverk. Vannet ledes med et fall på 800 meter, og vann fra 14 demninger ledes gjennom 145 km tunneler og 80 km akvadukter til de sju kraftverkene. Utbyggingsområdet sammenfaller i stor grad med Kosciuszko nasjonalpark.
Strømproduksjonen forsyner Canberra, New South Wales, og Victoria. Hele Snowy Mountains-prosjektet ble ferdigstilt i 1974 etter 25 års utbygging, organisert etter modell av Tennessee Valley Authority. 10 000 mennesker fra 30 land deltok i utbyggingsarbeidet. Etter økologiske granskinger fra 1998 ble vannmengden i Snowy River økt, etter at det ble klart at den nesten totale avledningen i tunneler til Murray-Darling-bassenget truet med å ødelegge økosystemer lenger nede i den nå uttørkede Snowy-elva.
Kraftanleggene i Snowy River-utbyggingen omfatter:
- Guthega vannkraftverk (1954) – 2 turbiner, effekt 60 MW
- Tumut 1 vannkraftverk (1958) – 4 turbiner, effekt 330 MW
- Tumut 2 vannkraftverk (1961) – 4 turbiner, effekt 286 MW
- Blowering vannkraftverk (1967) – 1 generator, effekt 80 MW
- Murray 1 vannkraftverk (1967) – 10 turbiner, effekt 950 MW
- Murray 2 vannkraftverk (1969) – 4 turbiner, effekt 550 MW
- Tumut 3 vannkraftverk (1974) – 6 turbiner, effekt 1 500 MW
Utbyggingsprosjektet er det største ingeniørprosjektet i Australias historie.
Eksterne lenker
- Snowy Hydro - hjemmeside.
- Suatralian Bureau of Statistics – The Snowy Mountains Hydro-Electric Scheme , 1986.