Elsa Irigoyen
Elsa Irigoyen | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 18. mai 1919![]() Buenos Aires | ||
Død | 5. feb. 2001![]() Buenos Aires | ||
Beskjeftigelse | Fekter ![]() | ||
Nasjonalitet | Argentina | ||
Sport | Fekting |
Medaljeoversikt | |||
---|---|---|---|
Konkurrerte for ![]() | |||
Fekting: | |||
![]() | |||
Gull | 1947 | Florett | |
![]() | |||
Gull | Buenos Aires 1951 | Florett | |
Bronse | São Paulo 1963 | Florett, lag | |
Friidrett: | |||
![]() | |||
Gull | Montevideo 1945 | 4x100 m | |
Gull | Santiago 1943 | 4x100 m | |
Gull | Buenos Aires 1941 | 4x100 m | |
Gull | Lima 1939 | 4x100 m |
Elsa Lidia Irigoyen (født 18. mai 1919 i Buenos Aires, død 5. februar 2001 i Buenos Aires) var en argentinsk fekter, som konkurrerte i kårde og florett. Hun deltok i Sommer-OL 1948 og Sommer-OL 1952, og ble søramerikansk mester i florett i 1947. Hun har også 4 gullmedaljer på 4 x 100 meter stafett fra søramerikansk mesterskap i friidrett.
Idrettskarriere
Som ungdom drev hun med fekting i Club Gimnasia y Esgrima de Villa del Parque (Villa del Parque gymnastikk- og fekteklubb), og drev der med både bordtennis, svømming, basketball, rulleskøyter, tennis og friidrett. Hun ble nasjonal mester i florett i 1936, og representerte da Club River Plate. Hun vant også de neste tre årene. Samtidig konkurrerte hun også i friidrett, og kom på andreplass på 200 meter i det argentinske mesterskapet i 1937. Hun deltok i søramerikansk mesterskap i friidrett første gang i 1939, og fikk gull på 4 x 100 meter stafett under Søramerikansk mesterskap i friidrett 1939, sammen med Julia Druskus, Olga Tassi og Lelia Spuhr. De satte der søramerikansk rekord med 49,5 sekunder. Hun deltok også på det argentinske laget som vant 4 x 100 meter stafett under Søramerikansk mesterskap i friidrett 1941, Søramerikansk mesterskap i friidrett 1943 og Søramerikansk mesterskap i friidrett 1945.[1][2][3]
I 1947 vant hun florett under det søramerikanske mesterskapet i fekting. Hun deltok i fekting under Sommer-OL 1948, og ble der slått ut i runde 2, der hun kom på femteplass av seks utøvere i sin gruppe. I 1950 vant han det argentinske kårdemesterskapet for tiende gang. I denne perioden skrev hun også artikler for sportsmagasinet La Cancha. Hun vant florett under Panamerikanske leker 1951. Hun deltok igjen i fekting under Sommer-OL 1952, og ble på nytt slått ut i gruppespillet i runde 2. Hun vant Eva Perón Cup i 1952, og deltok i Panamerikanske leker 1963 i Brasil, der hun fikk bronse i lagkonkurransen i florett. Hun la opp i 1966, og hadde da 20 argentinske mesterskap i fekting.
Referanser
Eksterne lenker
- (en) Elsa Irigoyen – Olympics.com
- (en) Elsa Irigoyen – Olympedia
- (en) Elsa Irigoyen - Athletics Podium