Fredrik Ramel
Fredrik Ramel | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 9. des. 1872[1][2]![]() Malmö | ||
Død | 30. okt. 1947[1][2]![]() Fridhem | ||
Beskjeftigelse | Offentlig tjenesteperson, diplomat, jurist, politiker ![]() | ||
Akademisk grad | Cand.jur. (1894) | ||
Utdannet ved | Lunds universitet | ||
Barn | Henrik Ramel Hans Ramel | ||
Nasjonalitet | Sverige | ||
Medlem av | Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund (æresmedlem) Kungliga Skogs- och Lantbruksakademien | ||
Utmerkelser | 20 oppføringer Serafimerordenen (1932) Kong Gustaf Vs 70-årsmedalje (1928) Storkorskommandør av Nordstjerneordenen (1922) Ridder av første klasse av Vasaordenen (1905) Storkors av Dannebrogordenen Storkors av St. Olavs Orden Storkors av Den islandske falkeorden Storkors av Løvens og solens orden Storkorsridder av Italias kroneorden Storkors av Ordenen Polonia Restituta 1. klasse av Sankt Stanislaus-ordenen Thailands krones orden Storkorset av Isabella den katolskes orden Kommandør av Isabella den katolskes orden Storkors av Frans Josef-ordenen Kroneordenen Kommandør av Æreslegionen Albrechts-ordenen Offiser av Leopoldsordenen 3. klasse av Den røde ørns orden | ||
Sveriges utenriksminister | |||
7. juni 1930–24. september 1932 | |||
Regjering | Ekman II, Hamrin | ||
Forgjenger | Ernst Trygger | ||
Etterfølger | Rickard Sandler | ||
Fredrik Ramel på Commons |
Sten Gustaf Fredrik Troil Ramel (født 9. desember 1872 i Malmö, død 30. oktober 1947) var en svensk friherre, embetsmann og diplomat. Han var Sveriges utenriksminister mellom 1930 og 1932.
Karriere
Ramel, som ble uteksaminert i 1890, studerte juss i Lund, ble candidatus juris i 1894 og advokatsekretær i 1897.
Ramel innledet en diplomatisk karriere, først som attaché i utrikesdepartementet 1895. Samme året tjenestegjorde han ved generalkonsulatet i Roma, for så å bli andresekretær ved utenriksdepartementet 1897, førstesekretær 1900 og kabinettssekretær 1908-1913.
I tiden som sendemann ble Ramel foreslått som utenriksminister våren 1917, men posten gikk til høyrelederen i riksdagens andre kammer Arvid Lindman. Ramel var likeså påtenkt som utrikesexcellens høsten samme år, men posten gikk til industrimannen Johannes Hellner. Han var til og med aktuell for posten som sjef for utenriksdepartementet høsten 1920, men den gikk til Herman Wrangel, sendemann i London.
Ramel var sendemann i Kristiania 1913 og i Berlin 1923. Ved ambassaden i Berlin arbeidet også den blivende avismannen Herbert Tingsten. På tross av sine høyresympatier ble Ramel 1925 utnevnt av regeringen Hjalmar Branting til landshövding i Malmöhus län, ett embete han innehadde til 1938. Han ble til slutt utnevnt til Minister för Utrikes Ärendena och Chef för Utrikesdepartementet av statsminister Carl Gustaf Ekman.
Som utenriksminister foretok Ramel forberedelsene til Folkeforbundets forbundssamling 1930. Han utarbeidet også den såkalte Oslokonvensjonen, som hadde til hensikt å fjerne unødvendige tollhindringer. Ved nedrustningskonferansen i 1932 ville Ramel sette inn tvangsmidler for å opprettholde den internasjonale rettsorden, og at Sverige ikke ville unndra seg sine forpliktelser. Han ble kritisert av socialdemokraterna som ikke ville gi opp Sveriges tradisjonelle motstand mot obligatoriske militære sanksjoner. Etter den frisinnede regeringens nederlag under riksdagsvalget 1932 avgikk Ramel med resten av regeringen. Han returnerte således til Malmö som landshövding der han blant annat var leder i Malmöhus läns skytteförbund.
Ramel var også godseier på sin slektsgård Gårdstånga-Nygård i Gårdstånga sogn. Han var også medlem av Kungliga Lantbruksakademien samt æresmedlem av Fysiografiska sällskapet i Lund.
Familie
Ramel var sønn av rittmesteren friherre Hans Fredrik Ramel (1845-1892) og Carolina Alexandrina von Troil (1851-1917). Han ble gift i 1899 med friherrinnen Ida Louise Elisabeth von Essen (1878-1950), datter til sendemannen, greve Hans Henrik von Essen (1835–1894) og Jaquette, født Gyldenstolpe (1841-1917).
Utmerkelser
Svenske utmerkelser
Riddere og kommandør av Kungl. Maj:ts orden (Serafimerordenen), 6. juni 1932.[3]
Kong Gustaf Vs jubileumsminnestegn i anledning av 70-årsdagen, 1928.[4]
Kommendør med storkorset av Nordstjerneordenen, 6. juni 1922.[5]
Kommendør av første klasse av Nordstjerneordenen, 30. september 1914.[6]
Kommendør av andre klasse av Nordstjerneordenen, 6. juni 1911.[7]
Ridder av Nordstjerneordenen, 1908.[8]
Ridder av første klasse av Vasaordenen, 1905.[9]
Utenlandske utmerkelser
Storkorset med briljanter av Dannebrogordenen, tidligst 1931 og senest 1935.[4][10]
Kommendør av første graden av Dannebrogordenen, 1909.[11][12]
Ridder av Dannebrogordenen, 1908.[13][11]
Storkorset av St. Olavs Orden, tidligst 1910 og senest 1915.[12][14]
Storkorsridder av Den islandske falkeorden, tidligst 1931 og senest 1935.[4][10]
Første klasse av den persiske Løvens og solens orden, tidligst 1931 og senest 1935.[4][10]
Ridder av storkorset av Italias kroneorden, tidligst 1931 og senest 1935.[4][10]
Storkorset av den polske Polonia Restituta ordenen, tidligst 1931 og senest 1935.[4][10]
Riddere av første klasse av den russiske Sankt Stanislausorden, 1909.[11][12]
Første klasse av Thailands krones orden, tidligst 1915 og senest 1918.[14][15]
Storkorset av den spanske Isabella den katolskes orden, tidligst 1931 og senest 1935.[4][10]
Kommandør av den spanske Isabella den katolskes orden, senest 1905.[16]
Storkorset av den østerrikiske Frans Josef-ordenen, 1909.[11][12]
Riddet av andre klasse med prakt av den preussiske Kroneorden, 1908.[13][11]
Kommendør av den franske Æreslegionen, 1908.[13][11]
Kommendør av andre klasse av den sachsiske Albrekts-orden, 1908.[13][11]
Offiser av den belgiske Leopoldsordenen, senest 1908.[13]
Ridder av tredje klasse av den preussiske Røde ørns orden, 1908.[13][11]
Fjerde klasse av den persiske Løvens og solens orden, senest 1905.[16]
Referanser
- ^ a b Svenskt biografiskt lexikon, «S G Fredrik T Ramel», Svensk biografisk leksikon-ID 7512[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Autorités BnF, BNF-ID 171577030[Hentet fra Wikidata]
- ^ Kungl. Serafimerorden. i Sveriges statskalender 1940bih
- ^ a b c d e f g Deras Excellenser Herrar Statsministern, Ministern för utrikes ärendena och Riksmarskalken. i Sveriges statskalender 1931
- ^ Kungl. Nordstjärneorden. i Sveriges statskalender 1925
- ^ Kungl. Nordstjärneorden i Sveriges statskalender 1915
- ^ Adelsvapen.com: Ramel nr 295 Läst 27 maj 2016
- ^ Kungl. Nordstjärneorden. i Prosjekt Runeberg
- ^ Kungl. Vasaorden. i Sveriges statskalender 1915
- ^ a b c d e f Sveriges statskalender för året 1935. Uppsala: Almqvist & Wiksell. 1935. s. 404.
- ^ a b c d e f g h Kungl. Utrikesdepartementet. i Prosjekt Runeberg
- ^ a b c d Svensk rikskalender 1910. Stockholm: P. A. Norstedt & Söner. 1909. s. 55.
- ^ a b c d e f Kungl. Maj:ts beskickningar till främmande makter. i Prosjekt Runeberg
- ^ a b Kungl. Maj:ts Beskickningar till främmande makter. i Sveriges statskalender 1915
- ^ Sveriges statskalender för året 1918. Uppsala: Almqvist & Wiksell. 1918. s. 186.
- ^ a b Kungl. Utrikesdepartementet. i Sveriges statskalender 1905
Kilder
- 1872 års män, N S Lundström, Hasse W Tullbergs Boktryckeri, Stockholm 1927 s.153
- Sveriges dödbok 1947-2003, (CD-ROM version 3.0) Sveriges Släktforskarförbund 2003
- Svenska Män och Kvinnor
- Svenskt Biografiskt Lexikon
Forgjenger Albert Ehrensvärd den yngre | Sveriges kabinettssekreterare 1908–1913 | Etterfølger Oskar Ewerlöf |
Forgjenger Gustaf Falkenberg | Sveriges sendemann i Oslo 1913–1923 | Etterfølger Torvald Höjer den eldre |
Forgjenger Hans-Henrik von Essen | Sveriges sendemann i Berlin 1923–1925 | Etterfølger Einar af Wirsén |
Forgjenger Robert De la Gardie | Landshøvding i Malmöhus län 1925–1938 | Etterfølger Arthur Thomson |
Forgjenger | Sveriges utrikesminister 1930–1932 | Etterfølger |