Henry Rudi
Henry Rudi | |||
---|---|---|---|
Født | 12. mars 1889[1][2]![]() Tromsø | ||
Død | 15. juni 1970[1][2]![]() | ||
Beskjeftigelse | Jeger ![]() | ||
Nasjonalitet | Norge |
Henry «Isbjørnkongen» Rudi (født 1889, død 1970) var en norsk fangstmann og isbjørnjeger. Han var sønn av en gudbransdøl som hadde bosatt seg i Troms. Rudi dro på totalt 40 jaktturer til polstrøkene, og av disse var 25 overvintringer. Han jaktet blant annet fjellrev, hvalross og sel, men han er mest kjent for å ha vært med å nedlegge totalt 713 isbjørn i perioden fra 1907–1947 (dette er dyr felt av Rudi selv og jaktkamerater som deltok på de samme overvintringene). Dette gav ham tilnavnet «Isbjørnkongen». Stedene Henry Rudi drev jakt inkluderte Svalbard, Jan Mayen og Grønland.
Den første overvintringen gjorde Rudi som nittenåring på Hopen vinteren 1908–1909. Dette var også første gang det var overvintring av fangstfolk på denne øyen.
Livet etter jakten
Henry Rudi vokste opp i Tromsø, og det var også her han bodde til sin død i 1970. Han var kjent som en mann med glimt i øyet, og brukte mange av sine eldre dager i Ølhallen (Tromsøs eldste pub), hvor han fortalte historier fra tiden som jeger til alle som ville høre på.
Æresbevisninger
- 1953 – Tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv
- 1969 – Valgt til æresruss av Tromsø-russen
- Henry Rudi har også fått sin egen permanente utstilling hos Polarmuseet i Tromsø, i selskap med storheter som Roald Amundsen og Fridtjof Nansen.
Bibliografi
- Sørensen, Lars Normann 1958: Henry Rudi, Isbjørnkongen. Gyldendal, Oslo.
Referanser
- ^ a b Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Henry_Rudi[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Norsk biografisk leksikon, oppført som Henry Marentius Rudi, Norsk biografisk leksikon ID Henry_Rudi, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]