Jernbane på Fiji
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9c/Fiji_Sugar_Locomotive_11_enters_Lautoka_with_full_load.jpg/250px-Fiji_Sugar_Locomotive_11_enters_Lautoka_with_full_load.jpg)
Jernbanen på Fiji består av et 597 kilometers nett med sporvidde 610 mm (2 fot). Eieren av jernbanenettet i dag er det statseide selskapet Fiji Sugar Corporation, og banen blir hovedsakelig brukt til å frakte sukkerrør fra plantasjene til sukkerfabrikkene. Jernbanen brukes under innhøstingen som normalt foregår fra mai til desember. Resten av året ligger jernbanen ubrukt. Sporet og det rullende materiellet lider av manglende vedlikehold, og lastebiler tar over stadig mer av sukkerrørlastene. Dette fører til trafikkproblemer på veiene, og økte driftskostnader for hele sukkerindustrien. På 1980-tallet gikk mellom 70 og 80% av sukkerlastene på jernbane. I 2013 gikk 70 - 80% på veiene[1]. Myndighetene ønsker å reversere utviklingen og få minst 49% av sukkerrørtransporten tilbake på bane. Samtidig får sukkerplantasjene støtte fra EU til å bygge bilveier for å få mer av sukkertransporten over på lastebiler[2].
Historie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/23/Fiji_Sugar_Locomotive_21_at_Nadi_Back_Road_crossing.jpg/250px-Fiji_Sugar_Locomotive_21_at_Nadi_Back_Road_crossing.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/44/Coral_Coast_Railway_13.jpg/250px-Coral_Coast_Railway_13.jpg)
Foto: Maksym Kozlenko
De første banestrekningene på Fiji åpnet i 1876, og hadde sporvidde 762 mm (2 fot 6 tommer). Banene var bygd av privateide sukkerfabrikker, men det var først i 1882 at de første damplokomotivene tatt i bruk. Den videre utbyggingen på øyene Viti Levu og Vanua Levu ble hovedsakelig bygd med sporvidde 610 mm. På det meste var det omkring 700 km med jernbane på Fiji. Det var det australske selskapet Colonial Sugar Refining Company (CSR) som drev de største og mest lønnsomme sukkerfabrikkene. 1. april 1973 kjøpte Fijis regjering sukkerfabrikkene - inkludert jernbanesystemet - av CSR.
Fra 1882 til 1973 hadde Fiji verdens eneste gratis passasjertogrute[3]. En liten rest av dette togtilbudet drives som Coral Coast Railway som kjører turisttog på baneseksjoner rundt Sigatoka på sørkysten av Viti Levu. Coral Coast Railway har to restaurerte diesellokomotiver, og kjører gjennom sukkerplantasjene og ut til kysten. Det er imidlertid ikke lenger gratis. Sommeren 2013 foreslo Fiji Sugar Corporation å gjeninnføre passasjertogene, og stipulerte en kostnad på 20 millioner fiji-dollar for nødvendig oppgradering av skinnegang og rullende materiell. Regjeringen støtter prosjektet, og dersom det gjennomføres, kan passasjerer reise med tog igjen fra 2016.[4]
Referanser
- ^ Fiji Sun: Investing into rail systems for sugarcane is best (publisert 18. mars 2013) Besøkt 14. mai 2015
- ^ Fiji Times: EU helps with road project (publisert 13. oktober 2016) Arkivert 12. august 2017 hos Wayback Machine. Besøkt 12. august 2017
- ^ University of Prince Edward Island: Keeping Railways On Track on island territories (pdf) (publisert juli 2007) Arkivert 3. november 2013 hos Wayback Machine. Besøkt 14. mai 2015
- ^ Fiji Government - Trains for transport (publisert 17. juni 2013) Besøkt 14. mai 2015
Kilder
- CIA World Fact Book: Fiji - Transportation Besøkt 29. juli 2022
- Sinfin.net - Railways in Fiji (skrevet av Glyn Williams) Besøkt 14. mai 2015
- Fiji Sugar Corporation - Our Company Besøkt 14. mai 2015
Eksterne lenker
- (en) Rail transport in Fiji – kategori av bilder, video eller lyd på Commons