Karen Uhlenbeck
Karen Uhlenbeck | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Karen Keskulla 24. aug. 1942[1][2][3] ![]() Cleveland[4] | ||
Beskjeftigelse | Universitetslærer, matematiker ![]() | ||
Akademisk grad | Ph.d. | ||
Utdannet ved | University of Michigan (–1964) (akademisk grad: bachelorgrad)[5] Brandeis-universitetet (–1968) (akademisk grad: mastergrad, doktorgrad)[5] Courant Institute of Mathematical Sciences, NYU (–1965)[5] | ||
Doktorgrads- veileder | Richard Palais[6] | ||
Ektefelle | Olke C. Uhlenbeck[5] | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Medlem av | American Mathematical Society (2012–) (Fellow of the American Mathematical Society)[7][8][9] National Academy of Sciences (1986–)[10] American Academy of Arts and Sciences[11] Association for Women in Mathematics (2019–) (Fellow of the Association for Women in Mathematics) | ||
Utmerkelser | 14 oppføringer The MacArthur Fellows Program (1983)[12] National Medal of Science (2000)[13] Fellow of the American Mathematical Society (2013)[7][14] Medlem av American Academy of Arts and Sciences Fellow (1985)[11] Abelprisen (2019) (Oslo)[15] Guggenheim-stipendiet (2001)[16] Noether Lecture (1988)[17] Æresdoktor ved Harvard University (2007)[18] Æresdoktor ved Princeton University (2012) Æresdoktor (2000) (deles ut av: University of Illinois i Urbana-Champaign) Æresdoktor ved Ohio State University (2001) Steele Prize for Seminal Contribution to Research (2007)[19] Fellow of the Association for Women in Mathematics (2020) Steele Prize for Lifetime Achievement (2020)[20] | ||
Arbeidssted | 6 oppføringer University of Texas (1988–) (verv eller stilling: professor emeritus)[18] University of Illinois i Urbana-Champaign (1971–1976)[5] University of Chicago (1983–1988)[5] Massachusetts Institute of Technology[5] University of California, Berkeley[5] University of Illinois at Chicago (1976–1983)[5] | ||
Fagfelt | Gaugeteori,[21] partiell differensialligning, integrerbart system, matematisk analyse, geometri, matematisk fysikk | ||
Doktorgrads- studenter | 19 oppføringer Caio José Colletti Negreiros[22] Robert B. Lockhart[22] Bonita Hart Driscoll[22] Steven Sedlacek[22] James Wade McDonald[22] Steven Benjamin Bradlow[22] Johan Råde[22] Brendan Sean Guilfoyle[22] Georgios Daskalopoulos[22] Fergus Rae O'Dea[22] Mark Haskins[22] Louis Crane[22] Andre Luís Godinho Mandolesi[22] Antonella Marini[22] Jonathan Adam Poritz[22] Alexander Goncalves[22] Michael Sebastian Gagliardo[22] Andrea Nicole Young[22] Magdalena Czubak[22] | ||
Karen Uhlenbeck på Commons |
Karen Keskulla Uhlenbeck (født 24. august 1942 i Cleveland i Ohio) er en amerikansk matematiker. Hun er professor emerita ved matematisk institutt ved University of Texas i Austin. I 2019 ble hun tildelt Abelprisen «for hennes nybrottsarbeid innen geometriske partielle differensialligninger, gaugeteori og integrerbare systemer, og for den fundamentale innflytelsen av hennes arbeid innen analyse, geometri og matematisk fysikk.»[23]
Hun tok mastergrad i 1966 og doktorgrad i 1968 ved Brandeis University. I 1983 ble hun prosessor ved Universitetet i Chicago, før hun i 1987 fikk et professorat ved Universitetet i Texas hun har hatt siden.[trenger referanse]
Uhlenbeck ble en ekspert på instantoner, som er en gren i matematikken som beskriver hvordan overflater oppfører seg i firedimensjonal romtid. Sammen med Dan Freed utgav hun i 1984 læreboka Instantons and 4-Manifolds[24]
Priser og hedersbevisninger
Hun er æresdoktor ved universitetene Harvard (2007), Princeton (2012), Illinois (2000), Michigan (2004) og Ohio (2001).
- 2000 US National Medal of Science
- 2019 Abelprisen
Publikasjoner (utvalg)
Bøker
- Freed, Daniel S.; Uhlenbeck, Karen K. (1984), Instantons and Four-Manifolds, Mathematical Sciences Research Institute Publications, 1, Springer-Verlag, New York, DOI:10.1007/978-1-4684-0258-2, ISBN 0-387-96036-8, MR 757358 .
Forskningsartikler
- Uhlenbeck, Karen (1977), «Regularity for a class of non-linear elliptic systems», Acta Mathematica 138 (3–4): 219–240, DOI:10.1007/bf02392316, MR 0474389, https://pdfs.semanticscholar.org/1d14/01b8dd001c29791760034586b7841c570b2a.pdf .
- Sacks, Jonathan; Uhlenbeck, Karen (1981), «The existence of minimal immersions of 2-spheres», Annals of Mathematics, Second Series 113 (1): 1–24, DOI:10.2307/1971131, MR 604040, http://www.math.jhu.edu/~js/Math748/sacks-uhlenbeck.pdf .
- Uhlenbeck, Karen K. (1982), «Removable singularities in Yang–Mills fields», Communications in Mathematical Physics 83 (1): 11–29, DOI:10.1007/bf01947068, MR 648355, https://projecteuclid.org/download/pdf_1/euclid.cmp/1103920742 . Announced in the Bulletin of the American Mathematical Society 1 (3): 579–581, MR0526970.
- Uhlenbeck, Karen K. (1982), «Connections with bounds on curvature», Communications in Mathematical Physics 83 (1): 31–42, DOI:10.1007/bf01947069, MR 648356, https://projecteuclid.org/download/pdf_1/euclid.cmp/1103920743 .
- Schoen, Richard; Uhlenbeck, Karen (1982), «A regularity theory for harmonic maps», Journal of Differential Geometry 17 (2): 307–335, DOI:10.4310/jdg/1214436923, MR 664498, https://projecteuclid.org/download/pdf_1/euclid.jdg/1214436923 .
- Uhlenbeck, Karen; Yau, Shing-Tung (1986), «On the existence of Hermitian-Yang-Mills connections in stable vector bundles», Communications on Pure and Applied Mathematics (Suppl.: Frontiers of the mathematical sciences, New York, 1985) 39: S257–S293, DOI:10.1002/cpa.3160390714, MR 861491 .
- Uhlenbeck, Karen (1989), «Harmonic maps into Lie groups: classical solutions of the chiral model», Journal of Differential Geometry 30 (1): 1–50, MR 1001271, https://projecteuclid.org/download/pdf_1/euclid.jdg/1214443286 .
Referanser
- ^ Reinhard Siegmund-Schultze, «Karen Uhlenbeck», publisert i Store norske leksikon, verkets språk bokmål, lisens CC BY-SA 3.0 Unported, utgitt 8. november 2021, besøkt 14. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000031671, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ MacTutor History of Mathematics archive, besøkt 22. august 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d e f g h i celebratio.org, besøkt 24. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.genealogy.math.ndsu.nodak.edu, besøkt 24. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b www.ams.org, besøkt 24. november 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.ams.org, besøkt 24. november 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.princeton.edu, besøkt 24. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.nasonline.org, besøkt 25. februar 2018[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b www.amacad.org, besøkt 24. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ John D. and Catherine T. MacArthur Foundation, «Karen K. Uhlenbeck», besøkt 25. februar 2018[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.nationalmedals.org, besøkt 24. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.ams.org, besøkt 24. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Karen Uhlenbeck Is First Woman to Win Abel Prize for Mathematics», publisert i The New York Times, verkets språk engelsk, utgitt 19. mars 2019, besøkt 19. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ Guggenheim Fellows database, Guggenheim fellows ID karen-k-uhlenbeck[Hentet fra Wikidata]
- ^ awm-math.org, besøkt 24. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Honoris Causa, harvardmagazine.com, besøkt 24. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.ams.org[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.ams.org[Hentet fra Wikidata]
- ^ http://harvardmagazine.com/2007/07/honoris-causa-html; besøksdato: 24. mars 2019.
- ^ a b c d e f g h i j k l m n o p q r s Mathematics Genealogy Project[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Abelprisvinneren 2019». www.abelprisen.no. Besøkt 19. mars 2019.
- ^ abelprisen.no Biografi, skrevet av Jim Al-Khalili
Eksterne lenker
- Hjemmeside ved utexas
- v
- d
- r
- Jean-Pierre Serre (2003)
- Michael Atiyah / Isadore Singer (2004)
- Peter Lax (2005)
- Lennart Carleson (2006)
- S. R. Srinivasa Varadhan (2007)
- John Griggs Thompson / Jacques Tits (2008)
- Mikhail Gromov (2009)
- John Tate (2010)
- John Milnor (2011)
- Endre Szemerédi (2012)
- Pierre Deligne (2013)
- Jakov G. Sinaj (2014)
- John Forbes Nash jr. / Louis Nirenberg (2015)
- Andrew Wiles (2016)
- Yves Meyer (2017)
- Robert Langlands (2018)
- Karen Uhlenbeck (2019)