Leiv Igor Devold
Igor Devold | |||
---|---|---|---|
Født | Leiv Igor Devold 24. mars 1977 ![]() Warszawa | ||
Beskjeftigelse | Filmregissør, førsteamanuensis, forbundsleder. | ||
Utdannet ved | Den polske filmskolen, Universitetet i Oslo og Høyskolen i Lillehammer | ||
Utdannelse | Filmregissør | ||
Nasjonalitet | Norge[1] Polen[1] | ||
Utmerkelser | Filmwebs Kanonpris beste norske film 2015 |
Leiv Igor Devold (født 1977) er en norsk og polsk[2][3] filmregissør, førsteamanuensis ved NTNU[4] og forbundsleder (fra 2022) i Norske Filmregissører.[5] Hans filmer har totalt fem Amanda nominasjoner, deriblant for beste regi.
Bakgrunn
Devold har delvis polsk bakgrunn,[6] og er tospråklig. Han fikk først norsk statsborgerskap da han var 7 år i 1984.
Utdanning
Devold fullførte mastergrad i filmregi ved den polske filmskolen i Łódź. Som veiledere på eksamensfilmene sine hadde han Wojciech Marczewski (Sølvbjørnen i Berlin), Robert Glinski og Kazimierz Karabasz (en av grunnleggerne av «Den svarte bølgen» innen polsk dokumentar på 1950-tallet). Maria Kornatowska var hans veileder på den teoretiske oppgaven.
Han har en cand. mag. i medievitenskap og grunnfag sosialøkonomi ved Universitetet i Oslo, med to års spesialisering i dokumentarregi ved Høgskolen i Lillehammer.
Karriere
Filmskaper
Devold har mottatt to hederlige omtaler på kortfilmfestivalen i Grimstad hvor han har deltatt med film seks ganger. Devold har vunnet flere priser for sine kortfilmer internasjonalt.
Devold mottok i 2009 den polske kulturministerens stipend «Unge Polen».
I 2011 regisserte Devold en dokumentar-/musikkvideo for det norske bandet Kaizers Orchestra. Filmen fikk tittelen Drøm videre, Violeta.[7] Han satt også i juryen New Nordic Voices[8] under Nordisk Panorama i Aarhus samme år.[9] I 2014 satt han i den norske Oscar-komiteen.[10]
I 2012 mottok han kulturprisen i kåringen «Årets polakk i Norge». Dette var priser som ble delt ut av The Young Polish Norwegian Professionals Association-UCI i samarbeid med Den polske ambassaden i Norge.[6]
I 2015 kinodebuterte han med dokumentaren Den tilfeldige rockestjernen om Helge Risa i Kaizers Orchestra. Debutfilmen ble nominert til to Amanda-priser (i kategorien «beste klipp»: Christoffer Heie og Ida Kolstø; «beste lyd»: Svenn Jakobsen). Heie og Kolstø vant Amanda for beste klipp 2015 for filmen.[11] Filmen ble også nominert til beste nordiske dokumentar i NORDIC DOCS programmet, og til Politikens publikumspris under CPH:DOX festivalen i København i Danmark i 2015.[12] Under Kosmorama filmfestival i 2016 vant filmen to Kanonpriser: Filmwebs publikumspris og Prisen for beste lyd (Svenn Jakobsen).[13]
I 2017 ble han nominert til Prix Europa for beste europeiske dokumentar, for filmen Thea – to somre, en vinter om Dagbladet-journalisten Thea Steen.[14]
Han har regissert, skrevet, og/eller produsert over 12 dokumentarer og kortfilmer, som har blitt vist både på NRK og TV 2 samt utenlands, deriblant på BBC (Storbritannia), DR3 (Danmark), SVT (Sverige), YLE (Finland), TVP (Polen) og Planet+. Over 70[15] festivaler i inn- og utland har også hatt filmer av Devold på programmet; blant annet har filmene hans deltatt på Warszawa internasjonale filmfestival, Bergen International Film Festival (BIFF), Kosmorama, IDFA[16], og festivalene i Annecy, Dubai og Beirut.
Han har ved flere anledninger kritisert den politiske utviklingen i Polen, og uttrykt bekymring for svekkelsen av det polske demokratiet.[17][18][19].
Ansettelsesforhold
Devold var studieleder ved dokumentarlinjen ved TVF (Den norske TV-utdanningen) ved Høgskolen i Lillehammer fra 2010 til 2013,[20] og høyskolelektor ved TVF fra 2009 til 2014.
Fra 2014 til 2017 var han filmansvarlig i Kreftforeningen, hvor han blant annet jobbet med kampanjen #sjekkdeg, som ble nominert til Helseprisen i 2017.[21] I 2017 ble han universitetslektor ved NTNU, der han underviser i faget Film- og Videoproduksjon. Fra 2019 er han førsteamanuensis ved NTNU.[4]
Verv
Devold har tidligere vært styremedlem i Kortfilmfestivalen i Grimstad.[22] Fra 2022 er han forbundsleder i Norske Filmregissører.[5]
Spillefilmdebut
I 2023 debuterte han som spillefilmregissør da filmen Norwegian Dream hadde kinopremiere. Filmen var også åpningsfilmen på Kosmorama.[23] Han mottok også NTNUs filmpris for 2023.[24] Filmen har internasjonal premiere på Inside Out LGBTIQ festival i Toronto 2023[25] og vises på Frameline 2023[26] i San Francisco - verdens største og eldste skeive filmfestival[27]. Filmen ble også nominert til tre Amandapriser - b.l.a. beste regi[28].
Filmografi
- 2023: Norwegian Dream (spillefilm, 90 minutter) – En skeiv kjærlighetsfilm satt i et polsk arbeidermiljø. Produsert av Spætt Film ved Håvard Wettland Gossé. Foto: Patryk Kin. Regi: Devold.
- 2017: Thea – to somre, en vinter (dokumentar, 45 minutter) – Portrett av Thea Steen. Produsert av Medieoperatørene ved Ingvil Giske for Dokument 2 (TV2). Foto: Thea Steen, Łukasz Zamaro. Regi og manus: Devold.
- 2016: Mannen som kunne 75 språk (dokumentar, 66 minutter) – Manus: Leiv Igor Devold, regi: Anne Magnussen.
- 2015: Den tilfeldige rockestjernen (dokumentar, 1 time 30 min.) – Produsert av Medieoperatørene ved Ingvil Giske. Foto: Grzegorz Korczak, Piotr Niemyjski og Nils Petter Devold Midtun. Regi og manus: Devold.
- 2010: Min norske bestefar (dokumentar) – Foto: Grzegorz Korczak. Regi og manus: Devold.
- 2009: Agata og munkene (kortfilm, 45 min.) – Regi og manus: Devold. Foto: Radoslaw Ładczuk.
- 2007: Tyvstart (kortfilm, 27 min.), med Ingrid Bolsø Berdal – Regi og klipp: Devold. Foto: Radoslaw Ładczuk.
- 2007: Simons Hjelp (kortfilm, 28 min.) – Regi og manus: Devold. Foto: Philip Drozdz.
- 2007: Yrke: Regissør: Andrzej Baranski (kortdokumentar, 27 min.) – Foto: Jakob Giza. Regi og manus: Devold.
- 2004: Journalisten (kortdokumentar, 8 min.) – Foto: Radoslaw Ładczuk. Regi og manus: Devold.
- 2004: I morgen (kortfilm, 11 min.) – Foto: Szymon Lenkowski. Regi: Devold.
Priser og nominasjoner
Listen inneholder priser til filmer med Devold som regissør, manusforfatter eller produsent.
- Nominert til Amandaprisen 2023 i klassen beste regi for Norwegian Dream[29]. Filmen ble også nominert i kategoriene beste manus og beste mannlige skuespiller.
- Beste mannlige skuespiller til Hubert Milkowski på Iris Prize utdelingen 2023 for hans rolle som Robert i filmen Norwegian Dream[30].
- Beste foto til Patryk Kin for foto på filmen Norwegian Dream under Young and Film i Koszalin festivalen for polske debutfilmer[31].
- Amandaprisen 2015 i klassen beste klipp, til Christoffer Heie og Ida Kolstø for Den tilfeldige rockestjernen
- Nominert til Amandaprisen 2015 i klassen beste lyddesign, til Svenn Jakobsen]] for Den tilfeldige rockestjernen
- Filmwebs Kanonpris under Kanonprisen 2016 for Den tilfeldige rockestjernen
- Kanonprisen 2015 i klassen beste lyddesign til Svenn Jakobsen for Den tilfeldige rockestjernen
- Sunbird award for beste Palestinske kortfilm, Palestina – Izriqaq (som co-produsent)
- Hederlig omtale Nordic film days i Lübeck, Tyskland – Mannen som kunne 75 språk (som manusforfatter)
- Hederlig omtale i Grimstad, Den norske kortfilmfestivalen, Norge – Journalisten og Tyvstart
- Timeglasset i Grimstad, til manusforfatter Sliwka, Den norske kortfilmfestivalen, Norge – Tyvstart
- R.E.D international film festival, publikums prisen, Norge – Salt (som co-produsent)
- Andre pris på Youth and film festival i Koszalin, Polen – Journalisten
- Andre pris på Next reel film festival, NYU Tisch School of the Arts, USA – I morgen
- Hederlig omtale Cieszyn film festival, Polen – I morgen
- Hederlig omtale Turek film festival, Polen – Journalisten
- Nominasjon til Prix Europa, Berlin, Tyskland – To somre, én vinter
- Nominasjon til Nordic dox, CPH:DOX, Danmark – best Nordic documentary – Den tilfeldige rockestjernen
- Nominasjon Politiken's Audience Award CPH:DOX, Danmark – Den tilfeldige rockestjernen
- Nominasjon Best dance film at Frame London Dance Film Festival, England – Salt (som co-produsent)
- Nominasjon til beste utenlandske kortfilm North Hollywood Film Festival, USA – Salt (som co-produsent)
- Nominasjon, Muhr Arab Award, Dubai – Izriqaq (som co-produsent)
- Nominasjon for beste regissør Polish Independent Movie Awards, Polen – Tyvstart
- Marcin Sztabinski nominert som beste skuespiller, Polish Independent Movie Awards, Polen –Tyvstart
- Radoslaw Ladczuk nominert til beste fotograf, Polish Independent Movie Awards, Polen – Tyvstart
- Kreftforeningen ble nominert til Helseprisen for #sjekkdeg-kampanjen i 2017. Devold regisserte alle filmene i kampanjen.
- NTNUs filmpris 2023.[24]
Familie
Leiv Igor Devold er barnebarn av fangstmann og oppdagelsesreisende Hallvard Devold og professor Stanislaw Szefler. Stanislaw Szefler deltok i forsvarskrigen i polske styrer, under forsvaret av Warszawa etter Tysklands angrep på Polen i 1939[32]. Devold er tippoldebarn av industribyggeren Ole Andreas Devold, tipp-tipp oldebarn av premierløytnant Reiner Ulfers fra Trondheim som drev Dragvoll gård. Devold er og tipptipptippoldebarn av oberstløytnant Johan Georg Ræder og Halvor Halvorsson Ophus. Sistnevnte var i 1815–1817 stortingsrepresentant for Romsdals amt.
Referanser
- ^ a b www.dagsavisen.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ CV 2019 PDF
- ^ «En enorm dugnad». Dagsavisen (norsk). 23. mars 2022. Besøkt 16. oktober 2023.
- ^ a b «Igor Devold». www.ntnu.no. NTNU. Besøkt 15. august 2020.
- ^ a b «Ledelsen» (norsk). Norske Filmregissører. Besøkt 8. november 2022.
- ^ a b Meldalen, Sindre Granly (19. mars 2012). «Han er årets polakk i Norge». Dagbladet.no (norsk). Besøkt 12. desember 2018. «Kultur: Leiv Igor Devold, filmregissør, foreleser og studieleder ved fakultetet for dokumentar ved Den Norske TV-skolen på Lillehammer.»
- ^ Drøm videre Violeta Arkivert 7. november 2011 hos Wayback Machine..
- ^ «Juryen New Nordic Voices». Arkivert fra originalen 25. september 2011. Besøkt 30. oktober 2011.
- ^ «Nordisk Panorama Film Festival 2020». Nordisk Panorama (engelsk). Besøkt 10. mai 2021.
- ^ Trulsen, Ola Nymo (28. august 2014). «Årets norske Oscar-kandidater klare». NRK. Besøkt 10. mai 2021.
- ^ «Amandapris til Kaizers-dokumentar». Aftenbladet. Arkivert fra originalen 5. mars 2016.
- ^ «Brødre nominert til DOX:AWARD - NFI». www.nfi.no.
- ^ ««Bølgen» tok storeslem». Dagbladet.no. 10. mars 2016.
- ^ NTB (4. september 2017). «(+) 10 norske kandidater til Prix Europa: TV 2-dokumenter om Thea Steen kan få pris for årets beste dokumentar». m24.no (norsk). Besøkt 10. mai 2021.
- ^ «Festival screenings». Leiv Igor Devold (engelsk). Besøkt 29. november 2023.
- ^ www.oberon.nl, Oberon Amsterdam. «The Journalist (2004) - Leiv Igor Devold | IDFA». Besøkt 3. april 2023.
- ^ «Debatt: På tide å stille krav til milliardoverføringer til Polen». www.vg.no. Besøkt 28. desember 2022.
- ^ «Solberg-regjeringens ansvar». www.vg.no. Besøkt 28. desember 2022.
- ^ Larsen, Gunnar (7. mai 2016). «En kvart million polakker i protestmarsj». NRK. Besøkt 28. desember 2022.
- ^ «Høgskolen i Innlandet». www.inn.no (norsk). Besøkt 10. mai 2021.
- ^ «Her er finalistene til Helseprisen». Extrastiftelsen. 24. november 2017. Besøkt 6. desember 2018.
- ^ «Styre og administrasjon». Kortfilmfestivalen. Arkivert fra originalen 10. mai 2021. Besøkt 10. mai 2021.
- ^ «Åpningsfilm Kosmorama 2023: NORWEGIAN DREAM». kosmorama.no. Besøkt 29. mars 2023.
- ^ a b Nome, Johanne (7. mars 2023). «NTNU filmpris 2023 til Leiv Igor Devold». NTNU Nyheter. Besøkt 29. mars 2023.
- ^ «Inside Out» (engelsk). Arkivert fra originalen 8. mai 2023. Besøkt 8. mai 2023.
- ^ «Norwegian Dream». Frameline (engelsk). Besøkt 22. mai 2023.
- ^ «About Frameline». Frameline (engelsk). Besøkt 22. mai 2023.
- ^ «Norwegian Dream (2023) - Awards - IMDb» (engelsk). Besøkt 22. juni 2023.
- ^ ««La elva leve» nominert til åtte Amandapriser». nrk.no. 14. juni 2023. Besøkt 10. juli 2023.
- ^ «Iris Prize: Scaring Women at Night takes top prize at LGBTQ+ Film Festival». uk.style.yahoo.com (engelsk). 14. oktober 2023. Besøkt 22. oktober 2023.
- ^ «Patryk Kin - Awards». IMDb (engelsk). Besøkt 22. oktober 2023.
- ^ «Polsk biografi om Stanisław Szefler» (PDF).
Eksterne lenker
- (en) Leiv Igor Devold på Internet Movie Database
- (en) Leiv Igor Devold hos The Movie Database
- (pl) Leiv Igor Devold i polsk film-database