Lorenz Jaeger
Lorenz Jaeger | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 23. sep. 1892[1][2][3][4]![]() Halle (Saale)[5] | ||
Død | 1. apr. 1975[1][2][3][4]![]() Paderborn[6] | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest (1922–), teolog, katolsk biskop (1941–) ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Ludwig-Maximilians-Universität München | ||
Søsken | Felix Jaeger | ||
Nasjonalitet | Tyskland | ||
Medlem av | K.St.V. Frankonia-Straßburg zu Frankfurt am Main | ||
Utmerkelser | Storkorsridder av Ridderordenen av den hellige grav i Jerusalem Æresborger av Paderborn (1956) Storkors av forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (1969) | ||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Lorenz Jaeger på Commons |
Lorenz Jaeger (født 23. september 1892 i Halle i Tyskland, død 1. april 1975 i Paderborn i Vest-Tyskland) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Paderborn 1941–1973. Han deltok under Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Liv og virke
Prest
Lorenz Jaeger studerte ved Normalschule Paderborn og Universitetet i München. Han ble presteviet den 1. april 1922, og var så engasjert i sjelesorgen i Paderborn til 1926. Han underviste ved Studenrat Herne i Westfalen (1926–1933) og ved Hindenburg Realgymnasium i Dortmund (1933–1939). Ettersom han under Første verdenskrig hadde vært reserveoffiser, ble han innkalt ved utbruddet av Andre Verdenskrig var han feltprest, og var dette fra 1939 til 1941, som divisjonsprest med majors grad etterhvert i 302. Infanterie-Division som ble oppstilt høsten 1940.
Erkebiskop av Paderborn
Den 10. august 1941 ble Jaeger utnevnt til erkebiskop av Paderborn av pave Pius XII. Han ble bispeviet den påfølgende 19. oktober av titulærbiskop og nuntius Cesare Orsenigo, med biskopene Joseph Machens av Hildesheim og Augustus Baumann (hjelpebiskop i Paderborn) som medkonsekrerende.
Jaeger var fra tidlig av engasjert i økumeniske spørsmål og tok mange initiativer i dette henseende. Blant annet var han involvert i grunnleggelsen av et «økumenisk seminar». Allerede under krigen utviklet han sammen med Karl Rahner og Romano Guardini konsepter for å fremme økumenisk dialog og forsoning mellom de kristne av forskjellige trosretninger.
Sammen med den protestantiske biskop av Oldenburg, Wilhelm Stählin, ledet han allerede i 1946, kort etter krigsslutt, en arbeidskrets av katolske og protestantiske (evangeliske) teologer, den såkalte «Jaeger-Stählin-Kreis».
Fra 1962 til 1965 deltok erkebiskop Lorenz Jaeger Andre Vatikankonsil, med Heribert Mühlen som sin peritus, eller teologiske ekspert.[7] Erkebiskopen fremholdt Kirken var kommet til «avslutningen av den konstantinianske era,» og trengte til en oppdatering av presentasjonen av sin lære som tiden skred frem.[8]
Kardinal
Han ble kreert til kardinal i 1965 av pave Paul VI, med San Leone I som tittelkirke.
Jäger satt senere i den kardinalskommisjon Paul VI satte til å granske Den hollandske katekismes teologiske ortodoksi. De andre kardinalene var Charles Journet, Joseph Frings, Joseph-Charles Lefèbvre, Ermenegildo Florit og Michael Browne, koordinert av moralteologen Pietro Palazzini. Man var opptatt av katekismens presentasjon av katolsk lære vedrørende for eksempel skaperverkets og arvesyndens natur, kristologiske spørsmål, messens og eukaristiens natur, kirkens ufeilbarlighet, prestedømmets natur og forskjellige andre moralske og dogmatiske punkter.[9] Som et svar til Vatikanets kommisjon utgav de nederlandske biskopene til den femti sider lange rapporten som et vedlegg til katekismen.
Ved sin 80-årsdag den 23. seotember 1972 tapte han retten til å delta på fremtidige pavevalg, i pakt med de nye pavevalgsregler.
Kardinalen trakk seg tilbake fra erkebispestolen i Paderborn den 30. juni 1973, etter 31 års bispetjeneste.
Verker i utvalg
- Leben und Frieden, Paderborn 1956
- Das ökumenische Konzil, die Kirche und die Christenheit, Paderborn 1960.
- Einheit und Gemeinschaft. Stellungnahmen zu Fragen der christlichen Einheit (= Konfessionskundliche und kontroverstheologische Studien, Bd. 31), Paderborn 1972.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
- Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
- Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
- Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
- Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
- Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621
- Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
- Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
- Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
- Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
- Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
- Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
- Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
- Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
- Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
- Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
- Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
- Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
- Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
- Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
- Erkebiskop Cesare Orsenigo (1873-1946) *1922
- Kardinal Lorenz Jaeger (1892-1975) *1951[10]
Litteratur i utvalg
- Josef Johannes Link, Josef Albert Slominski: Kardinal Jaeger. Bonifacius-Druckerei, Paderborn 1966.
- Paul-Werner Scheele (utg.): Paderbornensis Ecclesia – Beiträge zur Geschichte des Erzbistums Paderborn. Festschrift für Lorenz Kardinal Jaeger zum 80. Geburtstag am 23. September 1972 (34 Aufsätze). Schöningh Verlag, Paderborn 1972, ISBN 3-506-77624-X.
- (de) Harald Wagner: «Lorenz Jaeger» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 2, Hamm 1990, ISBN 3-88309-032-8, sp. 1435–1436.
- Heribert Gruß: Erzbischof Lorenz Jaeger als Kirchenführer im Dritten Reich. Tatsachen – Dokumente – Entwicklungen – Kontext – Probleme. Bonifacius-Druckerei, Paderborn 1995, ISBN 3-87088-814-8.
- Wolfgang Stüken: Hirten unter Hitler. Die Rolle der Paderborner Erzbischöfe Caspar Klein und Lorenz Jaeger in der NS-Zeit. Klartext Verlag, Essen 1999, ISBN 3-88474-748-7.
- Heinrich Schoppmeyer: Gobelin Person (1358–1421). In: Gerhard Hohmann (Hrsg.): Westfälische Lebensbilder, Bd. 17. Aschendorff, Münster 2005, ISBN 978-3-402-06737-6, S. 185–202.
- Peter Bürger: Lorenz Jaeger und die „Stufen der Kollaboration“ – Stellungnahme und Dokumentation zum Antrag der Demokratischen Initiative Paderborn, die Ehrenbürgerschaft des 1941 ernannten Erzbischofs rückgängig zu machen Arkivert 18. mai 2015 hos Wayback Machine., 2015 (PDF).
- Nicole Priesching, Gisela Fleckenstein (utg.): Lorenz Jaeger als Theologe. Ferdinand Schöningh, Paderborn 2019, ISBN 978-3-506-70148-0.
- Josef Meyer zu Schlochtern, Johannes W. Vutz (utg.): Lorenz Jäger. Ein Erzbischof in der Zeit des Nationalsozialismus. Aschendorff, Münster 2020, ISBN 978-3-402-24674-0.
- Peter Bürger: Lorenz Jaeger - Kriegsbischof der deutschen Blutsgemeinschaft. Sonderdruck, 2020 (PDF; 1,5 MB).
- Nicole Priesching, Arnold Otto (utg.): Lorenz Jaeger als Ökumeniker. Brill-Ferdinand Schöningh, Paderborn 2020, ISBN 978-3-506-70499-3.
- Nicole Priesching, Christian Kasprowski (utg.): Lorenz Jaeger als Kirchenpolitiker. Brill-Ferdinand Schöningh, Paderborn 2021, ISBN 978-3-506-79187-0.
- Nicole Priesching, Georg Pahlke (utg.): Lorenz Jaeger als Seelsorger. Brill-Ferdinand Schöningh, Paderborn 2022, ISBN 978-3-506-79546-5.
Referanser
- ^ a b Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Munzinger Personen, oppført som Lorenz Kardinal Jaeger, Munzinger IBA 00000000424, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id jaeger-lorenz, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Vondey, Wolfgang (2004). Heribert Muhlen: His Theology and Praxis: a New Profile of the Church. Dallas: University Press of America. ISBN 0761828176.
- ^ TIME Magazine. Council of Renewal 5. oktober 1962
- ^ «DECLARATION OF THE COMMISSION OF CARDINALS ON THE». www.ewtn.com. Arkivert fra originalen 8. februar 2001.
- ^ catholic-hierarchy.org jager, lest 07. april 2021
Eksterne lenker
- Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church