Lucmagnpasset
Lucmagnpasset | |||
---|---|---|---|
![]() Passhøyden med hospits og innsjøen Lai da Sontga Maria | |||
Andre navn | Cuolm Lucmagn (retoromansk), Passo del Lucomagno (italiensk), Lukmanier[pass] (tysk) | ||
Høyde | 1 914 moh. | ||
Geografi | |||
Land | ![]() | ||
Fjell | Adula-Alpene | ||
Fra nord | Fra syd | ||
Kanton/kanton | Graubünden | Ticino | |
Sted | Biasca | ||
Beskaffenhet | |||
Utbygning | vei | ||
Stigning | 10 % | 10 % | |
Posisjon | |||
![]() Lucmagnpasset 46°33′46″N 8°48′03″Ø |
Lucmagn- eller Lukmanierpasset er et fjellpass i Sveits som forbinder den retoromanskspråklige dalen Surselva i Graubünden med den italienskspråklige Valle di Blenio i Ticino. Lucmagnpasset er det eneste passet i Sveits som krysser Alpenes hovedkam med en høyde på mindre enn 2000 moh.
Fra nord begynner passveien i Disentis/Mustér, som også er passfotstedet for Oberalppasset. Veien fortsetter oppover gjennom dalen Val Medel og når sitt høyeste punkt på 1972 moh. Selve passet ligger litt lenger syd og på bare 1914 moh. Veien følger så Valle di Blenio frem til Biasca.
Passets blomstringstid begynte på 800-tallet, da klosteret i Disentis ble grunnlagt. Lucmagnpasset ble til en av de viktigste nord–syd-forbindelsene gjennom Alpene, men tapte etter hvert betydning til fordel for Settimo-, Splügen- og St. Gotthard-passet.
Veien over passet ble ferdigstilt 1877, men oppnådde aldri den betydningen som passet hadde i middelalderen. Mesteparten av nord–syd-trafikken i området går siden 1980 gjennom St. Gotthard-tunnelen.
Lucmagnpasset inngår som en del av det europeiske hovedvannskillet.
Eksterne lenker
- (en) Lukmanierpass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons