Manfred Gerlach
Manfred Gerlach | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 8. mai 1928[1][2][3]![]() Leipzig[4] | ||
Død | 17. okt. 2011[1][2][3][5]![]() Berlin[6] | ||
Beskjeftigelse | Jurist, politiker, motstandskjemper ![]() | ||
Embete |
| ||
Parti | Liberal-Demokratische Partei Deutschlands Freie Demokratische Partei | ||
Nasjonalitet | Tyskland Øst-Tyskland | ||
Gravlagt | Friedhof St. Laurentius | ||
Utmerkelser | Karl Marx-ordenen Stern der Völkerfreundschaft (1964) Vennskapsordenen (1988)[7] | ||
Manfred Gerlach på Commons |
Manfred Gerlach (født 8. mai 1928 i Leipzig, død 17. oktober 2011 i Berlin[8]) var en politiker i Den tyske demokratiske republikk (DDR).
Han var medlem av «blokkpartiet» LDPD og fungerte som formann for statsrådet i DDR og var således fungerende statsoverhode i DDR fra 6. desember 1989 til 5. april 1990. Han overtok som statsoverhode etter Egon Krenz, som gikk av som siste kommunistiske statsoverhode i desember 1989.
Liv og virke
Ungdomstid, andre verdenskrig
Gerlach var under andre verdenskrig aktiv i motstandsbevegelsen og dannet i 1943 en illegal antifascistisk ungdomsbevegelse, men ble arrestert i 1944.
Politikk, etterkrigstiden
Han ble etter krigen politisk aktiv og var medstifter av LDPD og Freie Deutsche Jugend i Leipzig. Han var leder av LDPDs ungdomsorganisasjon i det nordvestlige Sachsen fra 1946 til 1950 og fra 1947 til 1952 satt han i LDPDs hovedstyre i Sachsen. I 1950-årene var han overborgermester i Leipzig. Han var 1951-1953 nestformann for LDPD og fra 1954 til 1967 generalsekretær. På partikongressen i 1967 ble han valgt til partiets formann – en post han beholdt helt frem til den 10. februar 1990.
Han ble valgt til DDRs Volkskammer i 1949 og var medlem til 1990. LDPD var et av blokkpartiene. Selv om Gerlach opprinnelig aksepterte SEDs dominans over de ikke-kommunistiske partier, begynte han i 1970-årene å pleie kontakter med det vesttyske søsterparti, FDP.
Erich Honecker forbød utgivelsen av en bok forfattet av Gerlach, noe som førte til at partiet redefinerte sin posisjon i retning av klassisk liberalisme. Gerlachs støtte til økt liberalisering og pluralisme i Øst-Tyskland gjorde ham bemerkelsesverdig populær, men grunnet sine nølende holdninger under die Wende satte han meget av denne populariteten overstyr.[trenger referanse]
Gerlach var imidlertid uansett den første betydningsfulle østtyske politiker som for alvor satte spørsmålstegn ved SEDs monopolrolle i landet.[trenger referanse] Det skjedde i en artikkel i LDPDs avis, Der Morgen, 13. oktober 1989. Artikkelen skapte furore, men allerede få dager senere, den 18. oktober, ble Erich Honecker avsatt av sine egne.
Etter murens fall
Gerlach ble etter Berlinmurens fall statssjef.
LDPD fusjonerte med to andre liberale partier til Bund Freier Demokraten, som senere ble fusjonert med FDP. Gerlach meldte seg ut av FDP i 1993 og det har siden vært beskyldninger fremme om at han i sine yngre år var agent for NKVD.[trenger referanse] Politisk var han de senere år av sitt liv nært knyttet til PDS, og han har vært aktiv i Berliner Alternatives Geschichtsforum, som fremmer et positivt syn på DDRs historie, og som kritikere beskylder for å medvirke til å hvitvaske SEDs de facto diktatur.[trenger referanse]
Ordener
- Ordenen folkevennskapets stjerne (Stern der Völkerfreundschaft)
Referanser
- ^ a b Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000007489, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Discogs, Discogs artist-ID 1190608, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.nytimes.com[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.prazskyhradarchiv.cz[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Letzter-DDR-Staatsratsvorsitzender-Gerlach-tot», Welt Online, 18. oktober 2011.
- v
- d
- r
![Øst-Tysklands flagg](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a1/Flag_of_East_Germany.svg/50px-Flag_of_East_Germany.svg.png)