Melodi Grand Prix 2000
Melodi Grand Prix 2000 | ||||
---|---|---|---|---|
Dato: | 4. mars 2000 | |||
Sted: | Studio 1, NRK Marienlyst, Oslo | |||
Programledere: | Stine Buer og Hans Christian Andersen | |||
Arrangør: | Norsk rikskringkasting | |||
Deltakere: | 10 | |||
Vinner: | «My Heart Goes Boom» | |||
Artist: | Charmed | |||
Eurovision Song Contest 2000 | ||||
Plass i finale: | 11 av 24 | |||
Poeng i finale: | 57 | |||
|
Melodi Grand Prix 2000 var den 39. utgaven av Melodi Grand Prix, Norges nasjonale uttaking til Eurovision Song Contest. Ti finalister deltok i finalen 4. mars 2000 som ble arrangert på NRK Marienlyst i Oslo. Vinnerlåten ble «My Heart Goes Boom», framført av Charmed. Vinnerlåten er skrevet av Morten Henriksen og Tore Madsen. Charmed representerte Norge i den internasjonale finalen i Stockholm og ble nummer 11 med 57 poeng.
Sendingen
For sjette år på rad gikk finalen av stabelen på NRK Marienlyst med Stine Buer og Hans Christian Andersen som programledere. Dette var første gang finalelåtene ble framført uten levende musikk, all musikk var ferdiginnspilt. Dette er også den foreløpig siste finalen som ble avviklet i studio på Marienlyst, samtlige norske finaler har siden blitt arrangert utenfor Fjernsynshuset.
Også dette året gikk NRK ut og inviterte låtskrivere til å sende inn sine bidrag for å heve kvaliteten på sangene i konkurransen. De fleste artistene var ukjente, men både Jan Werner Danielsen og Arnold B Family vendte tilbake til konkurransen.
De ti finalistene ble først spilt én gang, før tv-seerne fikk stemme. I første runde fikk Jorun Erdal synge på nytt på grunn av tekniske problemer. Etter første avstemningsrunde gikk de fire best plasserte låtene til en superfinale, og seerne stemte på nytt. Dette året var det 40 år siden den første Melodi Grand Prix-finalen, og det ble markert med kavalkade og tidligere deltakere.
Tv-seerne og en fagjury avgjorde resultatet, og Charmed vant superfinalen med full pott fra samtlige juryer.
Resultat
Første runde
Nr. | Tittel | Artist | Komponist | Tekstforfatter | Poeng | Plass |
---|---|---|---|---|---|---|
A | «My Heart Goes Boom» | Charmed | Morten Henriksen | Tore Madsen | 72 | 1 |
B | «Let's Go All the Way» | Sha-Boom | Dag Finn Strøm og Sigurd Røsnes | Ole Evenrud | 7 | 10 |
C | «Another You» | Jorun Erdal | Per Øystein Sørensen | Kari Iveland | 48 | 4 |
D | «She's My Baby» | Marius Hoff | Christian Ingebrigtsen | 31 | 6 | |
E | «When I Am Looking» | Arnold B Family | Thomas Børud | Arnold Børud | 29 | 7 |
F | «If» | Leif Anders Wentzel | Hilde Heltberg | Kari Iveland | 59 | 3 |
G | «I Never Stopped Lovin' You» | Astrid Tveitan | Jimmy James Ekgren og Sigurd Røsnes | 29 | 7 | |
H | «Trying to Forget U» | Miriam Mercedes | Anders Moberg | 20 | 9 | |
I | «Wings of Love» | Kine Ludvigsen | Kenneth Eriksen og Willy Ludvigsen | 47 | 5 | |
J | «One More Time» | Jan Werner Danielsen | Are Sigvardsen | 64 | 2 |
Superfinale
Nr. | Tittel | Artist | Komponist | Tekstforfatter | Poeng | Plass |
---|---|---|---|---|---|---|
A | «My Heart Goes Boom» | Charmed | Morten Henriksen | Tore Madsen | 84 | 1 |
C | «Another You» | Jorun Erdal | Per Øystein Sørensen | Kari Iveland | 0 | 4 |
F | «If» | Leif Anders Wentzel | Hilde Heltberg | Kari Iveland | 60 | 3 |
J | «One More Time» | Jan Werner Danielsen | Are Sigvardsen | 66 | 2 |
Avstemning
Resultatet ble avgjort av telefonstemmer som ble fordelt på fem regioner. Hver region ga 1–8, 10 og 12 poeng ut fra hvor mange stemmer hver sang hadde fått. I tillegg var det en fagjury i studio som ga 2, 4, 6, 8, 10,12, 14, 16, 20 og 24 poeng. Fagjuryen besto av Gunilla Holm Platou, Kyrre Fritzner, Marte Krogh, Torstein Bieler og juryleder Hege Tepstad.
Første runde
Nr. | Tittel | Fagjury | Bergen | Trondheim | Kristiansand | Tromsø | Oslo | Totalt |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
A | «My Heart Goes Boom» | 16 | 12 | 12 | 10 | 12 | 10 | 72 |
B | «Let's Go All the Way» | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 7 |
C | «Another You» | 6 | 10 | 8 | 8 | 8 | 8 | 48 |
D | «She's My Baby» | 14 | 3 | 4 | 3 | 4 | 3 | 31 |
E | «When I Am Looking» | 8 | 4 | 3 | 6 | 3 | 5 | 29 |
F | «If» | 24 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 | 59 |
G | «I Never Stopped Lovin' You» | 4 | 6 | 5 | 4 | 6 | 4 | 29 |
H | «Trying to Forget U» | 10 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 20 |
I | «Wings of Love» | 20 | 5 | 6 | 5 | 5 | 6 | 47 |
J | «One More Time» | 12 | 8 | 10 | 12 | 10 | 12 | 64 |
Superfinale
Samme system ble brukt som under første runde, men denne gangen ga hver region 8, 10 og 12 poeng til de tre låtene som fikk flest telefonstemmer. Fjerdeplassen fikk 0 poeng. Fagjuryen ga 0, 16, 20 og 24 poeng.
Nr. | Tittel | Fagjury | Tromsø | Trondheim | Bergen | Oslo | Kristiansand | Totalt |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
A | «My Heart Goes Boom» | 24 | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 | 84 |
C | «Another You» | 0 | ||||||
F | «If» | 20 | 8 | 8 | 8 | 8 | 8 | 60 |
J | «One More Time» | 16 | 10 | 10 | 10 | 10 | 10 | 66 |
Hendelser
Sendingen ble en stor suksess for NRK, og før finalen fokuserte pressen på at NRK hadde forsøkt å modernisere konkurransen. Og forventningene ble innfridd: «Løssluppen stemning i studio, unge programledere og masse selvironi bidro til et mer spenstig Grand Prix enn tidligere.» skrev NTB etter finalen.[1] VGs kommentator mente til og med at konkurransen hadde blitt for frisk: «tonen i slagerkonkurransen ble så hip at det var problematisk å henge med fra tid til annen.»[2] Aftenposten mente Melodi Grand Prix plutselig var blitt relevant og tidsriktig.[3] Pressen var også enig i at rett låt vant.[4][5] Vinnerlåten ble også en hit og lå hele elleve uker på VG-lista med tredjeplass som beste notering.[6]
Da Sha-Boom framførte «Let's Go All the Way», hoppet vokalist Dag Finn Strøm ned fra scenen og begynte å synge duett med Carola som satt blant publikum. Stuntet var ukjent for NRK, men Carola sa til NTB at det var «sånn halvveis planlagt».[7]
Over 400 000 stemmer kom inn i de to telefonavstemningene, noe som var ny rekord.[8] Også seertallet var høyere enn årene før: 1 346 000 seere så finalen, tilsvarende 79 prosent av alle norske seere.[9]
Referanser
- ^ NTB Tekst (6. mars 2000). «Charmed til topps i Melodi Grand Prix». Haugesunds Avis. Haugesund: Nasjonalbiblioteket. s. 25.
- ^ Johansen, Tore (5. mars 2000). «Grand Prix for ungdommen». Verdens Gang. s. 56.
- ^ Hansen, Jan E. (5. mars 2000). «Melodi Grand Prix – plutselig i fokus etter 40 år». Aftenposten. s. 10.
- ^ Bakkemoen, Kurt (5. mars 2000). «Verdig vinner … en låt å satse på». Verdens Gang. s. 51.
- ^ Mellvang, Trygve (5. mars 2000). «God kritikk for utskjelt show». Norsk Telegrambyrå via Østlendingen. s. 10.
- ^ «VG-lista for 'My Heart Goes Boom'». Verdens Gang/IFPI Norge. Besøkt 18. januar 2023.
- ^ NTB Tekst (5. mars 2000). «Carola kastet glans over Melodi Grand Prix». Norsk Telegrambyrå.
- ^ Frøytlog, Stokkan og Guttormsen, Bente, Morten og Kristin (5. mars 2000). «Stemmekaos skapte proteststorm mot NRK». Dagbladet. s. 46.
- ^ Thaule, Jørgen (7. mars 2000). «NRK-ledelsen roser GP-programlederen». Verdens Gang. s. 52.
- v
- d
- r
- 1960: «Voi-voi»
- 1961: «Sommer i Palma»
- 1962: «Kom sol, kom regn»
- 1963: «Solhverv»
- 1964: «Spiral»
- 1965: «Karusell»
- 1966: «Intet er nytt under solen»
- 1967: «Dukkemann»
- 1968: «Jeg har aldri vært så glad i noen som deg» (trukket) og «Stress»
- 1969: «Oj, oj, oj, så glad jeg skal bli»
![Norges flagg](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/89/Flag_of_Norway_%28ef2b2d_for_red_%26_002868_for_blue%29.svg/50px-Flag_of_Norway_%28ef2b2d_for_red_%26_002868_for_blue%29.svg.png)
- (1970: ingen finale)
- 1971: «Lykken er»
- 1972: «Småting»
- 1973: «Å, for et spill»
- 1974: «Hvor er du?»
- 1975: «Det skulle ha vært sommer nå»
- 1976: «Mata Hari»
- 1977: «Casanova»
- 1978: «Mil etter mil»
- 1979: «Oliver»
- 1980: «Sámiid ædnan»
- 1981: «Aldri i livet»
- 1982: «Adieu»
- 1983: «Do re mi»
- 1984: «Lenge leve livet»
- 1985: «La det swinge»
- 1986: «Romeo»
- 1987: «Mitt liv»
- 1988: «For vår jord»
- 1989: «Venners nærhet»
- 1990: «Brandenburger Tor»
- 1991: «Mrs. Thompson» (internt valgt)
- 1992: «Visjoner»
- 1993: «Alle mine tankar»
- 1994: «Duett»
- 1995: « Nocturne»
- 1996: «I evighet»
- 1997: «San Francisco»
- 1998: «All I Ever Wanted (Was You)»
- 1999: «Living My Life Without You»
- 2000: «My Heart Goes Boom»
- 2001: «On My Own»
- (2002: ingen finale)
- 2003: «I'm Not Afraid to Move On»
- 2004: «High»
- 2005: «In My Dreams»
- 2006: «Alvedansen»
- 2007: «Ven a bailar conmigo»
- 2008: «Hold On Be Strong»
- 2009: «Fairytale»