Mikael V
Mikael V | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 1015[1]![]() Paflagonia | ||
Død | 24. aug. 1042![]() Studionklosteret | ||
Beskjeftigelse | Monark ![]() | ||
Embete |
| ||
Mor | Zoë Porfyrogenita Theodora Porfyrogenita[2] | ||
Nasjonalitet | Østromerriket | ||
Mikael V på Commons Se også liste over østromerske keisere |
Mikael V Kalafates (Greek: Μιχαήλ Ε΄ Καλαφάτης, Mikhaēl V Kalaphatēs, født 1015, død 24. august 1042) var bysantinsk keiser i fire måneder i 1041 og 1042. Han var nevø av Mikael IV og ble adoptert av keiserinne Zoë Porfyrogenita. Han ble populært kalt "kalfatreren" (Καλαφάτης, Kalaphates) i samsvar med farens opprinnelige yrke.
Mikael V var sønn av Stefan, opprinnelig en kalfatrer som jobbet innen skipsbygging, senere admiral og gift med Maria, søster av keiser Mikael IV. Stefan hadde deltatt i et felttog mot Sicilia i 1040[3], men uten særlig suksess. Han kom i krangel med George Maniakes, en annen av de militære lederne og døde kort tid etter[4]. Keiser Mikael IV, som nå var alvorlig syk, hadde ikke Mikael V som sitt førstevalg som keiser og etterfølger, men han ble likevel foretrukket av sin onkel Johannes Orfanotrofos og keiserinne Zoë. Kort tid før han døde ble Mikael V adoptert som keiserparets sønn og fikk tittelen caesar. Den 10. desember 1041 ble han utropt til keiser.
Den unge Mikael var fast bestemt på å styre på egen hånd, og kom snart i konflikt med sin onkel Orfanotrofos, som han ganske umiddelbart sendte i kloster. Han gjeninnsatte også flere høyere embedsmenn som var blitt forvist under det forrige regimet, inkludert den fremtidige patriark Mikael Keroularios og general George Maniakes som ble sendt til Sør-Italia for å støtte normannerne i kampen mot sarasenerne.
Natten mellom 18. og 19. april 1042 ble Mikaels adoptivmor og medkeiser Zoë forvist, og Mikael ble enekeiser. Da dette ble kunngjort på morgenen gjorde folket opprør, og keiserpalasset ble omringet av folk som krevde Zoë tilbake på tronen. Dette kravet ble oppfylt, og Zoë ble gjeninnsatt sammen med sin søster Theodora etter at de to hadde bilagt sine interne stridigheter[5]. Den 20. april erklærte Theodora keiseren for avsatt, og han flyktet til Stoudion-klosteret sammen med sin onkel. På tross av at han hadde avgitt munkeløftet ble han arrestert, blindet og kastrert. Han døde som munk 24. august 1042.
Referanser
- ^ Find a Grave, oppført som Michael V, Find a Grave-ID 49141880, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ The Peerage[Hentet fra Wikidata]
- ^ I dette felttoget deltok også et væringkorps under ledelse av den norske Harald Hardråde, ref. Norwich, s. 243
- ^ Norwich, s. 243
- ^ Michael Psellos, s. 94
Kilder
- John Julius Norwich, Bysants’ historie, Pax Forlag A/S, 1997
- Michael Psellos, Bysantinska porträtt, ovs. av Sture Linnèr, Forum, 1984. ISBN 91-37-08581-6
- Michael Angold, The Byzantine empire 1025–1204, Longman, 2nd edition, 1997. ISBN 0-582-29468-1
- Jonathan Harris, Constantinople: Capital of Byzantium, Hambledon/Continuum, 2007. ISBN 978-1-84725-179-4
- The Oxford Dictionary of Byzantium, Oxford University Press, 1991. ISBN 0-19-504652-8
- Warren Treadgold, A History of the Byzantine State and Society, Stanford University Press, 1997. ISBN 0-8047-2630-2
![]() Østromersk keiser | ||
Makedonske dynasti | ||
Forgjenger: Mikael IV Paflagonieren | 1041–1042 | Etterfølger: Konstantin IX |
Østromerriket |
- v
- d
- r
- Arcadius
- Theodosius II
- Markian
- Leo I den store
- Leo II
- Zenon
- Basiliskos
- Anastasios I
- Justinus I
- Justinian I den store
- Justinus II
- Tiberius II Konstantin
- Maurikios
- Fokas
- Herakleios
- Konstantin III
- Heraklonas Konstantin
- Konstans II
- Konstantin IV
- Justinian II
- Leontios
- Tiberius III Apsimar
- Justinian II
- Filippikos
- Anastasios II
- Theodosius III
- Leo III
- Konstantin V
- Artabasdos
- Konstantin V
- Leo IV
- Konstantin VI den blinde
- Irene atheneren
- Nikeforos I
- Staurakios
- Mikael I Rangabe
- Leo V
- Mikael II
- Teofilos
- Mikael III
- Basileios I
- Leo VI den vise
- Aleksander av Bysants
- Konstantin VII
- Romanos I
- Romanos II Porfyrogennetos
- Nikeforos II Fokas
- Johannes I Tzimiskes
- Basileios II
- Konstantin VIII Porfyrogennetos
- Zoë Porfyrogenita
- Romanos III Argyros
- Mikael IV Paflagonieren
- Mikael V Kalafates
- Konstantin IX Monomakos
- Theodora Porfyrogenita
- Mikael VI Stratiotikos
- Isak I Komnenos
- Konstantin X Dukas
- Mikael VII Dukas
- Romanos IV Diogenes
- Nikeforos III Botaniates
- Alexios I Komnenos
- Johannes II Komnenos
- Manuel I Komnenos
- Alexios II Komnenos
- Andronikos I Komnenos
- Isak II Angelos
- Alexios III Angelos
- Alexios IV Angelos
- Isak II Angelos
- Alexios V Dukas
- Konstantin Laskaris
- Teodoros I Laskaris
- Johannes III Dukas Vatatzes
- Teodoros II Dukas Laskaris
- Johannes IV Dukas Laskaris
- Mikael VIII Palaiologos
- Andronikos II
- Andronikos III Palaiologos
- Johannes V Palaiologos
- Johannes VI Kantakouzenos
- Andronikos IV Palaiologos
- Johannes V Palaiologos
- Johannes VII Palaiologos
- Manuel II Palaiologos
- Johannes VII Palaiologos
- Johannes VIII Palaiologos
- Konstantin XI