Oldtidens iranere
Iranere ble først nevnt i assyriske opptegnelser på 800-tallet f.Kr. De var det dominerende folket gjennom hele antikken i Skytia og Persia (Øst-Europa, Sentral- og Vest-Asia). De er delt inn i en «vestlig» og «østlig» gren fra en tidlig periode, grovt sett tilsvarende henholdsvis Persia og Skytia.
I senantikken ble de iranske bosetningene i Skytia marginalisert av de tyrkiske utvandringene. Det skytiske språket var for det meste utryddet i løpet av 900-tallet f.Kr., med unntak av ossetisk som snakkes i det nordlige Kaukasus. Persia ble styrt av sasanidene gjennom senantikken og falt til den islamske erobringen på 600-tallet e.Kr.
Opphav
Utdypende artikkel: Indoiranere
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/BMAC.png/250px-BMAC.png)
De iranske språkene utgjør en undergruppe av den indoiranske språkfamilien, som videre er en gren av den indoeuropeiske språkgruppen. Etter å ha nedstammet fra proto-indoiranerne, skilte protoiranerne seg fra indoarierne rundt tidlig på 1000-tallet f.Kr. Uriranere kan spores tilbake til Baktria-Margiana arkeologiske kompleks, en bronsealderkultur i Sentral-Asia. Området mellom Nord-Afghanistan og Aralsjøen har blitt hypotetisert for å ha vært regionen der protoiranerne første dukket opp etter delingen av de indoiranske stammene.[1]
Innen det første årtusen f.Kr. bosatte medere, persere, baktrere og partere seg på det iranske platået, mens andre folkegrupper som skytere, sarmatere, kimmeriere og alanere bosatte seg i steppene nord for Svartehavet. Sakafolket og skytiske stammer forble hovedsakelig i sør og spredte seg så langt vest som til Balkan og så langt øst som til Xinjiang.
Delingen av uriranerne i en «vestlig» og «østlig» gruppe er dokumentert i form av avestisk og gammelpersisk, de to eldste kjente iranske språkene.
Liste
- Vestiranske
- Persere
- Medere
- Partere
- Pallava, nedstammet fra partiske inntrengere i India[2]
- Arianere
- Sagartianere (hvis navn har blitt bevart i navnet på Zagrosfjellene)
- Kordiene[3]
- Kyrthanere (?, eng: Cyrtian people, nevnt av Strabo og mulig stamfar til kurderne ifølge Muhammad Dandamayev, se Carduchi i Encyclopædia Iranica)
- Kaspere[4]
- Cadusii[5]
- Østiranske
- Baktrerne
- Arakosianere
- Khwarezmid
- Sogdianere, mulige forfedre av yagnobi-folket
- Dahaere
- Zarangianere
- Skyto-sarmatere
- Sarmatere, inkludert roxolanere, Iajyges og Siraces
- Alanere (tidvis betraktet som en gren av sarmaterne), mulige forfedre av ossetere
- Saka (mulige forfedre av jatt/rajputer)
- Parama kambojaer, fra Alajdalen eller Alajfjellene, nord for Hindukush. I antikke tekster på sanskrit var deres område kjent som Kumudadvipa og det utgjorde den sørlige spissen av Sakadvipa eller Skytia. I klassisk litteratur er dette folket kjent som komeder. Det indiske eposet Mahabharata kaller dem parama kambojaer.[6]
- Parni
- Massageterne
- Kambojaer (en avestisk-talende gruppe av østiranere som bor i det som nå er Afghanistan)[7][8][9]
- Ashvakaer: Forskere knytter historiske afghanerne (moderne pashtunere) til ashvakaene (ashvakayanaene og ashvayanaene av Pāṇini eller Assakenoi og Aspasio av Arrianos). Navnet afghaner sies å ha kommet fra ashvakaene i tekster på sanskrit.[10][11][12] Ashvakaer er identifisert som en gren av kambojaene.
Mulige iranske folk fra antikken hvis betegnelse er usikker
- Kimmerierne (etnisitet som iranere er spesielt ukjent)
- Sigynnae (usikker, bare kjent fra obskure rapporter)
- Xionites (usikker, bare kjent fra obskure rapporter)
- Heftalittene (usikker, men svært sannsynlig)
Se også
- Iranere
- Iranske språk
- Irans demografi
- Afghanistans demografi
- Tadsjikistans demografi
Referanser
- ^ «The Paleolithic Indo-Europeans» Arkivert 29. juni 2013 hos Wayback Machine., Panshin.com
- ^ Venkayya (1907), s. 219-220
- ^ Harvey, Scott L.; Slocum, Jonathan: «Old Iranian Online» Arkivert 24. september 2018 hos Wayback Machine., University of Texas at Austin
- ^ Schmitt, Rüdiger: «Caspians» Arkivert 21. oktober 2010 hos Wayback Machine. i Encyclopædia Iranica
- ^ Schmitt, Rüdiger: «Cadusii» Arkivert 21. oktober 2010 hos Wayback Machine. i Encyclopædia Iranica
- ^ Mahabharata 2.27.25.
- ^ Scholars like V. S. Aggarwala etc locate the Kamboja country in Pamirs and Badakshan (Ref: A Grammatical Dictionary of Sanskrit (Vedic): 700 Complete Reviews.., 1953, p 48, Vasudeva Sharana Agrawala, Surya Kanta, Jacob Wackernagel, Arthur Anthony Macdonell, Peggy Melcher – India; India as Known to Pāṇini: A Study of the Cultural Material in the Ashṭādhyāyī, 1963, p 38, Vasudeva Sharana Agrawala – India; The North-west India of the Second Century B.C., 1974, p 40, Mehta Vasishtha Dev Mohan – Greeks in India; The Greco-Sunga period of Indian history, or, the North-West India of the second century B.C, 1973, p 40, India) and the Parama Kamboja further north, in the Trans-Pamirian territories (See: The Deeds of Harsha: Being a Cultural Study of Bāṇa's Harshacharita, 1969, p 199, Vasudeva Sharana Agrawala).
- ^ Dr Michael Witzel also extends Kamboja including Kapisa/Kabul valleys to Arachosia/Kandahar (See: Persica-9, p 92, fn 81. Michael Witzel).
- ^ Cf: "Zoroastrian religion had probably originated in Kamboja-land (Bacteria-Badakshan)....and the Kambojas spoke Avestan language" (Ref: Bharatiya Itihaas Ki Rup Rekha, p 229-231, Jaychandra Vidyalankar; Bhartrya Itihaas ki Mimansa, p 229-301, J. C. Vidyalankar; Ancient Kamboja, People and the Country, 1981, p 217, 221, J. L. Kamboj)
- ^ «The name Afghan has evidently been derived from Asvakan, the Assakenoi of Arrian...» (Megasthenes and Arrian, p 180. See also: Alexander's Invasion of India, p 38; J. W. McCrindle)
- ^ «Even the name Afghan is Aryan being derived from Asvakayana, an important clan of the Asvakas or horsemen who must have derived this title from their handling of celebrated breeds of horses» (See: Imprints of Indian Thought and Culture abroad, p 124, Vivekananda Kendra Prakashan)
- ^ «Afghans are Assakani of the Greeks; this word being the Sanskrit Ashvaka meaning 'horsemen» (Ref: Sva, 1915, p 113, Christopher Molesworth Birdwood)
Litteratur
- Bailey, H.: «ARYA: Philology of ethnic epithet of Iranian people» Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. i Encyclopædia Iranica, v, s. 681–683, Online-Edition.
- Shahbazi, A. Shapur: «Iraj: the eponymous hero of the Iranians in their traditional history» Arkivert 11. mars 2007 hos Wayback Machine. i Encyclopædia Iranica, Online-Edition.
- Curzon, R.: The Iranian Peoples of the Caucasus, ISBN 0-7007-0649-6
- Derakhshani, Jahanshah (1999): Die Arier in den nahöstlichen Quellen des 3. und 2. Jahrtausends v. Chr., 2. utg., ISBN 964-90368-6-5
- Frye, Richard (1963): Persia, Zürich.,