Senteret for sivile rettigheter
Senteret for sivile rettigheter | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Stiftet | 2007 | ||
Land | Ukraina | ||
Hovedkontor | Kyiv | ||
Adresse | м. Київ, вул Басейна, 9 | ||
Oleksandra Matvijtjuk | |||
Utmerkelser | Nobels fredspris (2022) (sammen med: Aljes Bjaljatski, Memorial)[1] Right Livelihood Award (2022)[2] | ||
Adm.dir. | Oleksandra Romantsova | ||
Nettsted | ccl.org.ua (en) ccl.org.ua (ru) ccl.org.ua (uk) | ||
![]() |
Nobels fredspris 2022 |
Senteret for sivile rettigheter (engelsk: Center for Civil Liberties, ukrainsk: Центр Громадянських Свобод – Tsentr Hromadjanskykh Svobod) er en ukrainsk menneskerettighetsorganisasjon som blir ledet av advokaten Oleksandra Matvijtsjuk.
Senteret mottok, sammen med Memorial og Aljes Bjaljatski, Nobels fredspris for 2022.[3]
Bakgrunn
Senteret ble opprettet i 2007 for å styrke det ukrainske sivilsamfunnet, og for å legge press på myndighetene for å forvandle Ukraina til et fullverdig demokrati. For å utvikle landet til en rettsstat, aksjonerte organisasjonen aktivt for at Ukraina skulle knyttes til Den internasjonale straffedomstolen.[4]
I 2013 dokumenterte senteret grove menneskerettighetsbrudd mot demonstranter under Euromajdan-protestene, og ga juridisk bistand til personer som var rammet av disse. Det var også ansvarlig for ytterligere initiativer, og begynte å overvåke ulike offentlige etater for brudd på borgerrettigheter. Den klargjorde også menneskerettighetene, dokumenterte press på sivilsamfunnet og dokumenterte forfølgelse av menneskerettighetsaktivister.
Etter den russiske invasjonen i Ukraina, som startet våren 2022, forsøkte organisasjonen å avdekke og dokumentere russiske krigsforbrytelser mot den ukrainske sivilbefolkningen. I oktober samme år ble senteret tildelt Nobels fredspris, som det delte med den belarusiske menneskerettighetsaktivisten Aljes Bjaljatski og den russiske menneskerettighetsorganisasjonen Memorial. Ifølge nobelprisjuryen tar den ukrainske organisasjonen, i samarbeid med internasjonale partnere, ledelsen for å stille de ansvarlige for sine forbrytelser. Senteret og dets styreleder Oleksandra Matvijtsjuk hadde tidligere samme år blitt hedret med den alternative nobelprisen Right Livelihood Award.[5]
CCL er medlem av International Federation for Human Rights.[6]
Priser
- 2015: The Lindebrække prize for Human Rights and Democracy[7]
- 2022: Right Livelihood Award
- 2022: Nobels fredspris[3]
Referanser
- ^ NRK, Kristian Elster, Sunniva Grimstad Hestenes, Kristian Aanensen, Laila Ø. Bakken, Pedja Kalajdzic, Ingeborg Rygh Hjorten, «Nobels fredspris går til en person og to organisasjoner», utgitt 7. oktober 2022, besøkt 7. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ rightlivelihood.org[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Elster, Kristian (7. oktober 2022). «Nobels fredspris går til en person og to organisasjoner». NRK. Besøkt 7. oktober 2022.
- ^ The Nobel Peace Prize 2022. nobelprize.org, 7. oktober 2022.
- ^ Oleksandra Matviichuk / Center for Civil Liberties (CCL). rightlivelihood.org.
- ^ «Fédération internationale pour les droits humains». www.fidh.org. Besøkt 16. oktober 2022.
- ^ «Awarded for human rights efforts in Ukraine». humanrightshouse.org. 24. april 2015. Besøkt 7. oktober 2022.
Eksterne lenker
- (uk) Offisielt nettsted
- (en) The Center for Civil Liberties – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- v
- d
- r
- Kofi Annan / FN (2001)
- Jimmy Carter (2002)
- Shirin Ebadi (2003)
- Wangari Maathai (2004)
- Det internasjonale atomenergibyrået / Mohamed ElBaradei (2005)
- Grameen Bank / Muhammad Yunus (2006)
- FNs klimapanel / Al Gore (2007)
- Martti Ahtisaari (2008)
- Barack Obama (2009)
- Liu Xiaobo (2010)
- Leymah Gbowee / Tawakkol Karman / Ellen Johnson Sirleaf (2011)
- Den europeiske union (2012)
- Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen (2013)
- Kailash Satyarthi og Malala Yousafzai (2014)
- Den tunisiske kvartetten for nasjonal dialog (2015)
- Juan Manuel Santos (2016)
- ICAN (2017)
- Nadia Murad / Denis Mukwege (2018)
- Abiy Ahmed (2019)
- Verdens matvareprogram (2020)
- Maria Ressa / Dmitrij Muratov (2021)
- Aljes Bjaljatski / Memorial / Senteret for sivile rettigheter (2022)
- Narges Mohammadi (2023)
- Komplett liste
- (1901–1925)
- (1926–1950)
- (1951–1975)
- (1976–2000)
- (2001–2025)