Slaget om Schloss Itter
Slaget om Schloss Itter | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Konflikt: Andre verdenskrig | |||||||
![]() Schloss Itter i 1979 | |||||||
| |||||||
Stridende parter | |||||||
![]() | ![]() | ||||||
Kommandanter og ledere | |||||||
![]() ![]() ![]() ![]() | ![]() | ||||||
Enheter involvert | |||||||
![]() ![]() ![]() ![]() | ![]() | ||||||
Styrker | |||||||
*14 amerikanere *10 fra Wehrmacht Heer *1 fra Waffen-SS *Tidligere franske fanger *1 stridsvogn Forsterkninger: *2 fra Wehrmacht Heer 1 fra østerriksk motstandsbevegelse | 100-150 mann | ||||||
![]() ![]() Schloss Itter Slaget om Schloss Itter (Østerrike) |
Slaget om Schloss Itter fant sted 5. mai 1945 om Schloss Itter i det nordlige Tirol. Slaget var det eneste i andre verdenskrig hvor tyske militære enheter kjempet sammen med amerikanske styrker, samt fengslede franske VIP-er, mot andre tyske enheter, i dette tilfelle fra 17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen», og blir kalt «det rareste slaget» i andre verdenskrig.[2][3]
Bakgrunn
Schloss Itter er et lite slott fra 1200-tallet på en høyde over landsbyen Itter i det nordlige Tirol i Østerrike.[4] Etter Anschluss og inkorporeringen av Østerrike som en del av Tyskland, overtok den tyske regjeringen slottet sent i 1940, formelt sett som leie fra eieren Franz Grüner.[5]
7. februar 1943 ble slottet overtatt fra Grüner av SS-Obergruppenführer Oswald Pohl etter ordre fra Heinrich Himmler. Omformingen av slottet til et fengsel ble ferdigstilt 25. april 1943, og ble administrativt underlagt Dachau konsentrasjonsleir.[5]
Fengselet i Schloss Itter ble brukt som et interneringssted for høytrangerte franske krigsfanger, såkalte Ehrenhäftlinge[6][7] («æresfanger»), som tennisstjernen Jean Borotra,[8], de tidligere statsministerne Paul Reynaud[9] og Édouard Daladier,[10] den ytterliggående høyrelederen og leder av Croix de Feu og senere nasjonalistpartiet Parti social français, François de La Rocque,[11] fagforeningslederen Léon Jouhaux,[12] de militære sjefene Maxime Weygand[13] og Maurice Gamelin,[14] samt Charles de Gaulles eldre søster Marie-Agnès Cailliau,[15] I tillegg til de høytstående franske fangene, var det også en del fanger fra Øst-Europa, utlånt fra Dachau, for å gjøre vedlikeholdsarbeider og annet praktisk arbeid.[16]
Kampene
2. mai forlot det fengslede jugoslaviske medlem av motstandsbevegelsen, Zvonimir Čučković, [17] slottet for å prøve å finne hjelp hos de allierte. Fengselskommandanten, Sebastian Wimmer, flyktet 4. mai, etter at Eduard Weiter,[18] den siste kommandanten i Dachau, hadde flyktet til Østerrike, men døde der under ukjente omstendigheter. Slottets vaktstyrke fra SS-Totenkopfverbände forlot deretter slottet kort tid etter. De innsatte tok da kontroll over slottet, og bevæpnet seg med de gjenværende våpnene.[19]
Major Josef Gangl kommanderte en enhet med Wehrmacht-soldater og hadde samarbeidet med den østerrikske motstandsbevegelsen i krigens siste dager,[20] og han hadde til intensjon å hente ut og frigi de tidligere fangene i slottet, men han hadde en såpass liten styrke at han i stedet overga seg til den nærmeste amerikanske styrken i området.[21]
5. mai, fem dager etter Hitlers selvmord i førerbunkeren, og bare tre dager før Tysklands kapitulasjon, ble enheter fra 17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen» sendt til slottet for å henrette de høytstående fangene.
Angrepet ble slått tilbake av de forsvarende amerikanske styrkene, under kommando av kaptein John C. «Jack» Lee, jr., de tidligere innsatte og de anti-nasjonalsosialistiske Wehrmacht-enhetene under ledelse av major Josef «Sepp» Gangl, som ble drept under kampene.[22]
De gjenværende delene av 17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen» overga seg til den amerikanske 101. luftbårne divisjon i Rottach-Egern sør for Kufstein dagen etter.[23]
Betydning
Josef Gangl ble drept av en skarpskytter[24] og gravlagt i byen Wörgl i nærheten, hvor en gate er oppkalt etter ham.[25] Han er også æret som en østerriksk helt.[26]
Historikeren Stephen Harding hevdet at det var viktig for etterkrigstiden i Frankrike at drapene på de høytstående franske fangene ikke ble gjennomført, da disse personene var så viktige i politikkutformingen fremover mot årtusenskiftet[27]
Referanser
- ^ a b Nutter, Thomas (23. april 2013). «The Last Battle: When U.S. and German Soldiers Joined Forces in the Waning Hours of World War II in Europe». New York Journal of Books. Besøkt 12. mai 2015.
- ^ Harding 2013, s. 2.
- ^ Roberts 2013.
- ^ Harding 2013, s. 5.
- ^ a b Harding 2013, s. 11–13.
- ^ Harding 2013, s. 21–22.
- ^ Piekałkiewicz, Janusz (1974). Secret Agents, Spies, and Saboteurs: Famous Undercover Missions of World War II. William Morrow.
- ^ Harding 2013, s. 45–46.
- ^ Harding 2013, s. 43–44.
- ^ Harding 2013, s. 25–30.
- ^ Harding 2013, s. 57.
- ^ Harding 2013, s. 36–37.
- ^ Harding 2013, s. 53–55.
- ^ Harding 2013, s. 27–28.
- ^ Harding 2013, s. 59–62.
- ^ Harding 2013, s. 72 og 181.
- ^ Harding 2013, s. 23–24.
- ^ Harding 2013, s. 96.
- ^ Harding 2013, s. 107.
- ^ Harding 2013, s. 95–97.
- ^ Harding 2013, s. 109–112.
- ^ World War II's Strangest Battle When Americans and Germans Fought Together
- ^ Stoves, Rolf: Die gepanzerten und motorisierten deutschen Grossverbände 1935–45, side 234, Wölfersheim-Berstadt: Podzun-Pallas, 1994
- ^ Harding 2013, s. 150.
- ^ Sepp Gangl-Straße
- ^ Harding 2013, s. 169.
- ^ The Austrian castle where Nazis lost to German-US force BBC News 7. mai 2015, besøkt 12. mai 2015
Litteratur
- Harding, Stephen (2013). The Last Battle: When U.S. and German Soldiers Joined Forces in the Waning Hours of World War II in Europe. Da Capo Press. ISBN 978-0-306-82209-4.
- Mayer, John G. (26. mai 1945). «12th Men Free French Big-Wigs». Hellcat News. 12th Armored Division.
- Roberts, Andrew (12. mai 2013). «World War II’s Strangest Battle: When Americans and Germans Fought Together». The Daily Beast.
Eksterne lenker
- Castle Itter: Strangest Battle of the War (Part 1) Mike Perry, 2. juni 2013
- Castle Itter: Strangest Battle of the War (Part 2) Mike Perry, 9. juni 2013
- The Austrian castle where Nazis lost to German-US force BBC News 7. mai 2015
Portal: Andre verdenskrig
- v
- d
- r
- Operasjon Himmler
- Invasjonen av Polen
- Vinterkrigen
- Phony War
- Slaget om Atlanterhavet
Kategori
Underprosjekt