White Christmas (sang)
«White Christmas» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Irving Berlin. Den minnes en gammeldags julesetting. Versjonen med Bing Crosby er den bestselgende versjonen noensinne.[1]
Forklaringene varierer når det gjelder når og hvor sangen ble skrevet. En historie går ut på at Berlin skrev den i 1940 ved bassengkanten på La Quinta Hotel i La Quinta, California. Han satt ofte oppe hele natten og skrev. Berlin fortalte sin sekretær: «Grip pennen og skriv ned sangen. Jeg skrev nettopp den beste sangen jeg noensinne har skrevet - skitt, jeg skrev nettopp den beste sangen noen noensinne har skrevet!»[2]
«I want you to take down a song I wrote over the weekend. Not only is it the best song I ever wrote, it's the best song anybody ever wrote.»
Crosbys versjon
Den første offentlige fremførelsen av sangen var med Crosby på hans radioshow The Kraft Music Hour (NBC) første juledag 1941. Opptaket eies i dag av Crosby Estate. I 2011 fikk CBS news sunday morning låne en kopi av opptaket til bruk i tv-programmet.[3]
Han spilte inn sangen på plate med The John Scott Trotter Orchestra og The Ken Darby Singers på bare 18 minutter 29. mai 1942. Den ble utgitt 30. juli som en del av et 78 plate-album med seks sanger fra filmen Irving Berlin Schlager Parade Holiday Inn (Holiday Inn).[1][3]
I begynnelsen så ikke Crosby noe spesielt med sangen. Han sa kun: «Jeg tror ikke vi har noen problemer med den, Irving».
Sangen gjorde det dårlig til å begynne med og ble overskygget av filmens første hitsang «Be Careful, It's My Heart».[3]
I slutten av oktober 1942 toppet imidlertid «White Christmas» Your Hit Parade-listen. Den fortsatte å ligge i den posisjonen et godt stykke inn i det nye året.[3]
Den har ofte blitt beskrevet som en blanding av melankoli («just like the ones I used to know») med trøstende bilder av hjemmet («where the treetops glisten») skapte særskilt gjenklang hos lytterne under den andre verdenskrig. Armed Forces Network ble oversvømt med forespørsler om å spille sangen.[3]
I 1942 alene tilbrakte Crosbys innspilling elleve uker på toppen av Billboard-listene. Hans originalversjon lå øverst på Harlem Hit Parade,[4] Crosbys første plassering på denne afrikansk-amerikanskorienterte listen noensinne.
Gjenutgitt av Decca Records vendte «White Christmas» tilbake til førsteplassen i julesesongene 1946 og 1947 (på listen datert 4. januar 1947) og ble således den første singlen med tre separate plasseringer på toppen av den amerikanske listen. Innspillingen ble en gjenganger på listen og dukket opp igjen 20 separate ganger årlig på poplisten innen Billboard skapte en egen Christmas-liste for juleutgivelsene.
Sangen fikk en Academy Award for Best Original Song.[5] I filmen fremfører Crosby sangen som en duett med skuespilleren Marjorie Reynolds (selv om hennes stemme ble dubbet av Martha Mears).[6] Den nå kjente scenen var ikke filmskapernes opprinnelige plan. Ifølge manuskriptet, slik en opprinnelig hadde forestilt seg det, var det Reynolds og ikke Crosby som skulle fremføre sangen.[3]
Den kjente versjonen av «White Christmas», som høres mest i dag, er ikke den Crosby spilte inn på plate i 1942. Crosby ble innkalt til Decca Studios 18. mars 1947 for å gjeninnspille sporet. Masteren fra 1942 hadde blitt ødelagt på grunn av sin hyppige bruk. Bestrebelser ble gjort på å eksakt fremstille den originale innspillingssessionen igjen og Crosby ble igjen backet av The Trotter Orchestra og The Darby Singers.[2] Det er raffinerte forbedringer i orkestreringen, mest notabelt med tillegget av celesta og fløyter for å live opp innledningen.
Crosby var avvisende til sin rolle i sangens suksess og sa senere at «ei kaie med hareskår kunne ha sunget den suksessfullt», men Crosby var forbundet med den i resten av sin karriere.
Salgstall
Crosbys single «White Christmas» har blitt kreditert for 50 millioner solgte eksemplarer, det meste for noen utgivelse. Guinness Book of Records har listet den som en 100 millioner-selger og omfatter alle versjoner, innbefattet albumer. Crosbys julesamling «Merry Christmas» ble første gang utgitt på LP i 1949 og har aldri vært out-of-print siden.
Historisk betydning
Its Ranked rangerte Crosbys versjon av «White Christmas» som nummer én-julesangen i sin Top 40 Christmas Songs of all time-liste.
I 1999 inkluderte National Public Radio den i NPR 100, som siktet på å samle alle viktige amerikanske musikalske verk fra det 20. århundre.
I 2002 var versjonen var 1942 én av 50 historisk betydningsfulle innspillinger valgt ut det året av Library of Congress for å bli lagt til National Recording Registry.
Innspillingen ble kringkastet på radio 30. april 1975 som et hemmelig forhåndsavtalt signal for å fremskynde den amerikanske evakueringen av Saigon.
Opprinnelig innledning
Irving Berlins åpningstakter har ofte blitt droppet på flere innspillinger, men er tatt med på LP-platen A Christmas Gift for You from Phil Spector, hvor den ble sunget av Darlene Love.[2]
Andre versjoner
Ralph Flanagan og Hans Orkester Refr.: Harry Prime. Innspilt i New York City 5. oktober 1949. Utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 30-0009 (i USA). Den ble også utgitt på His Master's Voice JO 204, på His Master's Voice GY 823 og på His Master's Voice A.L. 3068 (sistnevnte i Norge).
Eddie Fisher with Hugo Winterhalter's orchestra & chorus. Innspilt i Manhattan Center, New York City, 15. juli 1952. Utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-4910 (i USA)[7] og av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognumrene B 10779 og JO 420. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3456.
Andrea Bocelli har spilt inn «White Christmas». Den ble utgitt på hans første julealbum My Christmas i 2002.
Michael Bolton har spilt også inn «White Christmas». Den ble utgitt på hans album Timeless: The Classics i 1992.
Boy George har gjort en coverversjon i 2009, som ble utgitt på single i digitalt nedlastingsformat.
The Drifters' versjon av «White Christmas» fra 1954 demonstrerte talentene til ledesangeren Clyde McPhatter og bassen til Bill Pinkney. I tiår ble sangen primært spilt på R&B-radiostasjoner.
Den har en fremtredende plass i filmen Hjemme alene,[8] i scenen hvor hovedrollefiguren Kevin anbringer sin fars aftershawe, men han mimer teksten. Så forskjellige radiostasjonsformater som oldies, adult contemporary, Top 40 og country begynte å spille The Drifters' versjon. Sangen var senere med i filmen Nå er det jul - igjen (The Santa Clause).[9]
I 1963 spilte Jimmy McGriff inn sangen. Den ble utgitt på hans album Christmas With McGriff.
En coverversjon med Stiff Little Fingers er med på gruppas amerikanske albumutgivelse Hanx!.
I 2009 laget Twisted Sister med Doro Pesch en coverversjon. Den ble utgitt på deres album A Twisted Christmas med tysk/engelsk tekst.
Mason Ramsey spilte inn sangen og ga den ut på singel i 2018.
Norsk versjon
Arne Paasche Aasen og Finn Sidselrud har skrevet norsk tekster. Paasche Aasens norske verjon er «Min barndoms jul». Sidselsruds versjon heter «White Christmas».
Innspillinger
År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
---|---|---|---|---|---|---|
1955 | «Min barndoms jul»[10] | Jens Book-Jenssen ned kor og orkester Dir.: Egil Monn-Iversen | Arne Paasche Aasen | 78-plate | Musica A 5144 | |
EP | Musica NEP 817 | |||||
1973 | «White Christmas»[11] | Jule.... | Gro Anita - Stein Ingebrigtsen - Terje Fjærns kor og orkester | Finn Sidselrud | LP | RCA YNJL 1-804 |
1991 | «Min barndoms hvite jul» | Wenches jul | Wenche Myhre | Arne Paasche Aasen | CD | CNR 102-2 |
MC | CNR 102-4 |
De to Musica-platene er samme innspilling.
Listeplasseringer
Artist | Liste | Høyeste plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
---|---|---|---|---|
Bing Crosby | ![]() | # 1 | # 1 i 3 uker | 1942 |
Bing Crosby | ![]() | # 1 | 1942 | |
The Drifters | ![]() | # 80 | Desember 1955 | |
Andy Williams | ![]() | # 1 | 1963 | |
Andy Williams | ![]() | # 22 | 1967 | |
Andrea Bocelli | ![]() | # 16 | 8 | 2009 |
Referanser
- ^ a b Harris, Jr., Roy J. (5. desember 2009): The Best-Selling Record of All. "White Christmas" and the reasons it endures The Wall Street Journal
- ^ a b c White Christmas
- ^ a b c d e f Mueller, John (1986): Astaire Dances - The Musical Films. London: Hamish Hamilton. Sidene 204, 425 ISBN 0-241-11749-6]
- ^ Whitburn, Joel (2004): Top R&B/Hip-Hop Songs 1942-2004. Record Research
- ^ Holiday Inn - Awards hos Internet Movie Database
- ^ Holiday Inn - Soundtracks hos Internet Movie Database
- ^ RCA Victor in the 20-4500 to 20-4999 series
- ^ Home Alone – Soundtracks[død lenke] hos Internet Movie Database
- ^ The Santa Clause – Soundtracks hos Internet Movie Database
- ^ Se plateetiketten
- ^ Se plateetiketten
Eksterne lenker
- (en) White Christmas på MusicBrainz
- (en) White Christmas på MusicBrainz
- v
- d
- r
- «The Continental» (Con Conrad og Herb Magidson, 1934)
- «Lullaby of Broadway» (Harry Warren og Al Dubin, 1935)
- «The Way You Look Tonight» (Jerome Kern og Dorothy Fields, 1936)
- «Sweet Leilani» (Harry Owens, 1937)
- «Thanks for the Memory» (Ralph Rainger og Leo Robin, 1938)
- «Over the Rainbow» (Harold Arlen og E. Y. Harburg, 1939)
- «When You Wish upon a Star» (Leigh Harline og Ned Washington, 1940)
- «The Last Time I Saw Paris» (Jerome Kern og Oscar Hammerstein II, 1941)
- «White Christmas» (Irving Berlin, 1942)
- «You'll Never Know» (Harry Warren og Mack Gordon, 1943)
- «Swinging on a Star» (Jimmy Van Heusen og Johnny Burke, 1944)
- «It Might as Well Be Spring» (Richard Rodgers og Oscar Hammerstein II, 1945)
- «On the Atchison, Topeka og the Santa Fe» (Harry Warren og Johnny Mercer, 1946)
- «Zip-a-Dee-Doo-Dah» (Allie Wrubel og Ray Gilbert, 1947)
- «Buttons og Bows» (Jay Livingston og Ray Evans, 1948)
- «Baby, It’s Cold Outside» (Frank Loesser, 1949)
- «Mona Lisa» (Ray Evans og Jay Livingston, 1950)
- «In the Cool, Cool, Cool of the Evening» (Hoagy Carmichael og Johnny Mercer, 1951)
- «High Noon (Do Not Forsake Me, Oh My Darlin')» (Dimitri Tiomkin og Ned Washington, 1952)
- «Secret Love» (Sammy Fain og Paul Francis Webster, 1953)
- «Three Coins in the Fountain» (Jule Styne og Sammy Cahn, 1954)
- «Love Is a Many-Splendored Thing» (Sammy Fain og Paul Francis Webster, 1955)
- «Que Sera, Sera (Whatever Will Be, Will Be)» (Jay Livingston og Ray Evans, 1956)
- «All the Way» (Jimmy Van Heusen og Sammy Cahn, 1957)
- «Gigi» (Frederick Loewe og Alan Jay Lerner, 1958)
- «High Hopes» (Jimmy Van Heusen og Sammy Cahn, 1959)
- «Never on Sunday» (Manos Hadjidakis, 1960)
- «Moon River» (Henry Mancini og Johnny Mercer, 1961)
- «Days of Wine og Roses» (Henry Mancini og Johnny Mercer, 1962)
- «Call Me Irresponsible» (Jimmy Van Heusen og Sammy Cahn, 1963)
- «Chim Chim Cher-ee» (Richard M. og Robert B. Sherman, 1964)
- «The Shadow of Your Smile» (Johnny Mandel og Paul Francis Webster, 1965)
- «Born Free» (John Barry og Don Black, 1966)
- «Talk to the Animals» (Leslie Bricusse, 1967)
- «The Windmills of Your Mind» (Michel Legrand, Alan Bergman og Marilyn Bergman, 1968)
- «Raindrops Keep Fallin’ on My Head» (Burt Bacharach og Hal David, 1969)
- «For All We Know» (Fred Karlin og Robb Royer og Jimmy Griffin, 1970)
- «Theme from Shaft» (Isaac Hayes, 1971)
- «The Morning After» (Al Kasha og Joel Hirschhorn, 1972)
- «The Way We Were» (Marvin Hamlisch, Alan Bergman og Marilyn Bergman, 1973)
- «We May Never Love Like This Again» (Al Kasha og Joel Hirschhorn, 1974)
- «I'm Easy» (Keith Carradine, 1975)
- «Evergreen (Love Theme from A Star Is Born)» (Barbra Streisand og Paul Williams, 1976)
- «You Light Up My Life» (Joseph Brooks, 1977)
- «Last Dance» (Paul Jabara, 1978)
- «It Goes Like It Goes» (David Shire og Norman Gimbel, 1979)
- «Fame» (Michael Gore og Dean Pitchford, 1980)
- «Arthur's Theme (Best That You Can Do)» (Burt Bacharach, Carole Bayer Sager, Christopher Cross og Peter Allen, 1981)
- «Up Where We Belong» (Jack Nitzsche og Buffy Sainte-Marie og Will Jennings, 1982)
- «Flashdance… What a Feeling» (Giorgio Moroder og Keith Forsey og Irene Cara, 1983)
- «I Just Called to Say I Love You» (Stevie Wonder, 1984)
- «Say You, Say Me» (Lionel Richie, 1985)
- «Take My Breath Away» (Giorgio Moroder og Tom Whitlock, 1986)
- «(I’ve Had) The Time of My Life» (Franke Previte, John DeNicola, Donald Markowitz og Franke Previte, 1987)
- «Let the River Run» (Carly Simon, 1988)
- «Under the Sea» (Alan Menken og Howard Ashman, 1989)
- «Sooner or Later (I Always Get My Man)» (Stephen Sondheim, 1990)
- «Beauty and the Beast» (Alan Menken og Howard Ashman, 1991)
- «A Whole New World» (Alan Menken og Tim Rice, 1992)
- «Streets of Philadelphia» (Bruce Springsteen, 1993)
- «Can You Feel the Love Tonight» (Elton John og Tim Rice, 1994)
- «Colors of the Wind» (Alan Menken og Stephen Schwartz, 1995)
- «You Must Love Me» (Andrew Lloyd Webber og Tim Rice, 1996)
- «My Heart Will Go On» (James Horner og Will Jennings, 1997)
- «When You Believe» (Stephen Schwartz, 1998)
- «You’ll Be in My Heart» (Phil Collins, 1999)
- «Things Have Changed» (Bob Dylan, 2000)
- «If I Didn't Have You» (Randy Newman, 2001)
- «Lose Yourself» (Eminem, Jeff Bass og Luis Resto, 2002)
- «Into the West» (Fran Walsh, Howard Shore og Annie Lennox, 2003)
- «Al otro lado del río» (Jorge Drexler, 2004)
- «It's Hard out Here for a Pimp» (Juicy J, Frayser Boy og DJ Paul, 2005)
- «I Need to Wake Up» (Melissa Etheridge, 2006)
- «Falling Slowly» (Glen Hansard og Markéta Irglová, 2007)
- «Jai Ho» (A. R. Rahman og Gulzar, 2008)
- «The Weary Kind» (Ryan Bingham og T Bone Burnett, 2009)
- «We Belong Together» (Randy Newman, 2010)
- «Man or Muppet» (Bret McKenzie, 2011)
- «Skyfall» (Adele Adkins og Paul Epworth, 2012)
- «Let It Go» (Kristen Anderson-Lopez og Robert Lopez, 2013)
- «Glory» (John Stephens og Lonnie Lynn, 2014)
- «Writing's on the Wall» (Jimmy Napes og Sam Smith, 2015)
- «City of Stars» (Justin Hurwitz, Benj Pasek og Justin Paul, 2016)
- «Remember Me» (Kristen Anderson-Lopez og Robert Lopez, 2017)
- «Shallow» (Lady Gaga, Mark Ronson, Anthony Rossomando og Andrew Wyatt, 2018)
- «(I'm Gonna) Love Me Again» (Elton John og Bernie Taupin, 2019)
- «Fight for You» (D'Mile, H.E.R. og Tiara Thomas, 2020)
- «No Time to Die» (Billie Eilish og Finneas O'Connell, 2021)