Alexander Haig
Alexander Haig | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 2 decembrie 1924(1924-12-02) Philadelphia, Pennsylvania, SUA |
Decedat | (85 de ani) Baltimore, Maryland |
Înmormântat | Cimitirul național Arlington[*][1] ![]() |
Cauza decesului | cauze naturale (boală infecțioasă) ![]() |
Frați și surori | Frank Haig[*][[Frank Haig (fizician american)|]][2] ![]() |
Căsătorit cu | Patricia (născută Fox, 1950–2010) |
Număr de copii | 3 ![]() |
Copii | Brian Haig[*][[Brian Haig (scriitor american)|]] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Religie | romano-catolic |
Ocupație | diplomat politician ofițer de forțe terestre[*] om de afaceri ![]() |
Limbi vorbite | limba engleză ![]() |
Al 59-lea secretar de stat al Statelor Unite ![]() | |
În funcție – | |
Precedat de | David D. Newsom[*][[David D. Newsom (diplomat american)|]] |
Succedat de | Walter John Stoessel[*][[Walter John Stoessel (diplomat american)|]] |
Comandantul Suprem al Forțelor Aliate din Europa ![]() | |
În funcție – | |
Șeful Cabinetului de la Casa Albă[*] ![]() | |
În funcție – | |
Precedat de | Harry Robbins Haldeman[*] |
Succedat de | Donald Rumsfeld |
Vice Chief of Staff of the United States Army ![]() | |
Deținător actual | |
Funcție asumată ianuarie 1973 | |
Viceconsilier pe teme de securitate națională în SUA ![]() | |
În funcție – | |
Precedat de | Richard V. Allen[*][[Richard V. Allen (United States National Security Advisor to President Ronald Reagan 1981–1982)|]] |
Succedat de | Brent Scowcroft[*] |
Premii | Crucea pentru Distincție în Zbor Bronze Star Medal[*][[Bronze Star Medal (United States Armed Forces decoration award)|]] legionar al Legiunii de Merit a Statelor Unite ale Americii[*] Purple Heart Air Medal[*][[Air Medal (military decoration of the United States Military)|]] Silver Star Bảo quốc Huân chương[*][[Bảo quốc Huân chương (order)|]] Doublespeak Award[*] () Medalia Victoriei în al Doilea Război Mondial[*] ...mai multe... |
Partid politic | Republican |
Alma mater | United States Military Academy Walsh School of Foreign Service[*][[Walsh School of Foreign Service (school of international affairs at Georgetown University)|]] Universitatea Columbia Universitatea Notre Dame United States Army War College[*][[United States Army War College (United States Army school located in Carlisle, Pennsylvania)|]] Columbia Business School[*][[Columbia Business School (business school)|]] Naval War College[*][[Naval War College (staff college of the United States Navy)|]] Lower Merion High School[*][[Lower Merion High School (high school in Pennsylvania, United States)|]] St. Joseph's Preparatory School[*][[St. Joseph's Preparatory School (Jesuit high school in Philadelphia)|]] |
Profesie | Ofițer, funcționar civil |
Semnătură | |
![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Alexander Meigs Haig, Jr. (n. 2 decembrie 1924 – d. 20 februarie 2010) a fost un general al United States Army, care a servit ca secretar de stat în administrația președintelui Ronald Reagan și Șef al personalului Casei Albe în administrațiile președinților Richard Nixon și Gerald Ford.[3]
Haig a servit de asemenea ca Adjunct al Șefului de stat major al armatei Statelor Unite, cea de-a doua cea mai importantă funcție a unui ofițer al United States Army,[4] precum și în calitatea de Comandant Suprem al Forțelor Aliate din Europa, fiind simultan comandantul forțelor miltare americane și NATO din Europa.
Veteran al Războiului din Coreea și al celui din Vietnam, Haig a fost decorat cu unele dintre cele mai importante decorații ale Uniunii, dintre acestea distingându-se Distinguished Service Cross, Silver Star cu frunză de stejar și Purple Heart.[5]
În ziua de 20 februarie 2010, Haig a decedat din cauza unor complicații provenite dintr-o infecție stafilococică după ce fusese anterior spitalizat la Johns Hopkins Hospital din Baltimore pe 28 ianuarie 2010.[6]
Viață timpurie și educație
Alexander Haig s-a născut în Bala Cynwyd, statul Pennsylvania, în apropierea orașului Philadelphia, Pennsylvania, ca fiul mijlociu al avocatului republican Alexander Meigs Haig, Sr. și al soției sale Regina Anne Murphy.[7] La vârsta de zece ani, tatăl său a murit de cancer, iar mama sa, de descendență irlandeză-americană și-a crescut copii în spiritul conservator al bisericii catolice.[8] A studiat la Saint Joseph's Preparatory School din Philadelphia și a absolvit liceul Lower Merion din Ardmore, Pennsylvania. După aceea a învățat la Universitatea Notre Dame timp de doi ani, după care s-a transferat la United States Military Academy, pe care a absolvit-o în 1947. Haig a obținut un masterat în administrarea afacerilor de la Columbia Business School în 1955, și un altul în relații internaționale de la Universitatea Georgetown în 1961. Lucrarea sa de disertație a examinat rolul ofițerilor de armată în politicile naționale.
Carieră militară timpurie
Războiul din Coreea
Pentagon
Războiul din Vietnam
West Point
Consultant pe probleme de securitate (1969 – 1972)
Șeful personalului Casei Albe (1973 – 1974)
Comandant suprem al NATO (1974 – 1979)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6b/Alexander_Haig_DF-ST-84-00129.jpg/230px-Alexander_Haig_DF-ST-84-00129.jpg)
fotografie din 1 iunie 1977.
Poziții civile
Încercarea de asasinare a președintelui Reagan
Nominalizarea prezidențială a Partidului Republican din 1988
Viață târzie, probleme de sănătate, deces
În 1980, Haig a avut o dublă operație de bypass la inimă.[9]
Familie
Distincții militare
Qualification Badges
Combat Infantryman Badge
Presidential Service Badge
Decorații
Distinguished Service Cross
Defense Distinguished Service Medal with Oak Leaf Cluster
Army Distinguished Service Medal
Silver Star with Oak Leaf Cluster
Legion of Merit with two Oak Leaf Clusters
Distinguished Flying Cross with two Oak Leaf Clusters
Bronze Star with "Valor device" and two Oak Leaf Clusters
Purple Heart
Air Medal with Bronze Numeral 24
Army Commendation Medal
Decorații militare americane
National Defense Service Medal with Bronze Service Star
American Campaign Medal
World War II Victory Medal
Army of Occupation Medal
Korean Service Medal with four Bronze Stars
Vietnam Service Medal with two Bronze Stars
Decorații din alte țări
National Order of Vietnam
Vietnam Gallantry Cross with Palm
United Nations Service Medal
Republic of Vietnam Campaign Medal
Referințe
- ^ Alexander M. Haig Jr. Dies at 85; Was Forceful Aide to 2 Presidents (în engleză), The New York Times, , accesat în
- ^ https://www.nytimes.com/1982/01/25/nyregion/notes-on-people-a-haig-inaugurated.html, accesat în Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ Alexander Haig, MSN Encarta. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ „ALEXANDER M. HAIG, Assistant to the President: Files, 1973–74”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ „Premier Speakers Bureau”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ Weiner, Tim (). „Alexander M. Haig Jr., 85, Forceful Aide to 2 Presidents, Dies”. The New York Times. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ Hohmann, James (). „Alexander Haig, 85; soldier-statesman managed Nixon resignation”. The Washington Post. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ „Haig's Future Uncertain After a Shaky Start”. Anchorage Daily News. . Accesat în . [nefuncțională]
- ^ Guardian obituary
Bibliografie suplimentară
- Haig, Alexander (), Caveat: Realism, Reagan, and Foreign Policy, New York: Macmillan, ISBN 0025473700 .
Legături externe
![Commons](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
![Wikicitat](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Wikiquote-logo.svg/25px-Wikiquote-logo.svg.png)
- The Day Reagan was Shot article on Haig
- The Falklands: Failure of a Mission Arhivat în , la Wayback Machine. critique of Haig's mediation efforts
- Portrait of Alexander Haig Arhivat în , la Wayback Machine. by Margaret Holland Sargent
- Alexander Haig la Internet Movie Database
Predecesor: General Andrew Goodpaster | Comandant suprem al NATO din Europa 1974 — 1979 | Succesor: General Bernard W. Rogers |
Predecesor: H. R. Haldeman | Șeful de protocol al Casei Albe 1973 – 1974 | Succesor: Donald Rumsfeld |
Predecesor: Edmund S. Muskie | Secretar de stat 1981 – 1982 | Succesor: George P. Shultz |
|
|