Celula Daniell
Celula Daniell este o pilă electrică de curent continuu care a fost inventată în anul 1836 de către chimistul și meteorologul britanic John Frederic Daniell. Este constituită dintr-un vas de cupru ce conține o soluție de sulfat de cupru, în cadrul căreia a imersat un al doilea vas de ceramică nesmălțuită, umplut cu acid sulfuric și un electrod de zinc.
Celula galvanică Daniell a reprezentat o îmbunătățire considerabilă asupra tehnologiei primilor ani ai bateriei electrice dezvoltate de Alessandro Volta ca pilă voltaică.
Mecanism de funcționare
Explicarea funcționării a fost realizată de Nicolae Vasilescu-Karpen.[1]
Celula sau pila Daniell este un element galvanic reversibil datorită reacțiilor electrochimice reversibile de la electrozi[2].
Vezi și
- Pilă Karpen
Referințe
![]() | Portal Energie |
![]() | Acest articol din domeniul electronicii este un ciot. Puteți ajuta Wikipedia prin dezvoltarea lui. |