Christian Hendrik Persoon
Christian Hendrik Persoon | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [2][3] ![]() Colonia Capului, Provinciile Unite[4] ![]() |
Decedat | (75 de ani)[2][3] ![]() Paris, Franța[4] ![]() |
Înmormântat | Cimitirul Père-Lachaise Grave of Persoon[*][[Grave of Persoon |]] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | botanist[*] micolog[*] biolog ![]() |
Limbi vorbite | limba latină[5][6] ![]() |
Activitate | |
Rezidență | Țările de Jos ![]() |
Domeniu | micologie ![]() |
Alma Mater | Universitatea din Halle-Wittenberg ![]() |
Organizații | Academia Regală Suedeză de Științe Bayerische Akademie der Wissenschaften[*][[Bayerische Akademie der Wissenschaften (academy of sciences)|]] Academia de Științe din Torino[*][1] ![]() |
Modifică date / text ![]() |
Christia(a)n Hendrik Persoon (n. , Colonia Capului, Provinciile Unite – d. , Paris, Franța) a fost un botanist și micolog de origine afrikaner din Africa de Sud. El este privit, împreună cu renumitul său coleg Elias Magnus Fries, fondator al taxonomiei moderne (micologiei sistematice) în cadrul regnului Fungi, în conformitate cu o publicație de CG Loyd în 1924, cel mai mare geniu în acest domeniu.[7] Abrevierea numelui său în cărți științifice este Pers..
Biografie
Persoon, care a fost de origine germană și olandeză, a devenit la vârsta fragedă de 13 ani orfan, a părăsit patria, nevizitând-o încă odată în viață. A plecat la Paris, unde s-a stabilit și la bătrânețe. Interesul său pentru botanică și micologie l-au dus la Universitatea din Leiden și Universitatea Georg-August din Göttingen. Dar s-a mutat curând la Halle, pentru a studia mai întâi teologia, apoi și medicina.[8]
În 1799, Persoon a obținut doctoratul la Kaiserlich-Leopoldinisch-Carolinische Deutsche Akademie der Naturforscher în Erlangen, unde a fost deja cunoscut pentru munca sa în clasificarea ciupercilor. În plus față de practica sa medicală, el și-a dedicat timpul liber botanicii și a publicat mai multe cărți valoroase despre ciuperci. Opera sa Synopsis Methodica Fungorum (1801) a fost o lucrare epică despre taxonomia bureților și August Karl Joseph Corda a considerat-o drept Cartea de aur al timpului său. El a deveni numit membru al Academiei Regale Suedeze de Științe.[9]
Ierbarul valoros al lui Persoon, exemplarul incluzând multe specii, a fost a cumpărat de guvernul olandez, în 1825, pentru o sumă de 800 de guldeni și este astăzi inclus în colecția Herbarului Național al Olandei în Leiden, împreună cu o importantă colecție a corespondenței sale cu oameni de știința din această perioadă de timp. Genul Persoonia, precum revista micologică Persoonia sunt numite după el. Savantul a revizuit clasificarea ciupercilor inaugurată de Carl von Linné evident.[10]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/P%C3%A8re-Lachaise_-_Division_32_-_Persoon_02.jpg/220px-P%C3%A8re-Lachaise_-_Division_32_-_Persoon_02.jpg)
Marele savant a murit în sărăcie la Paris și a fost înmormântat în cimitirul Père Lachaise.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/Synopsis_methodica_fungorum_title_page.jpg/220px-Synopsis_methodica_fungorum_title_page.jpg)
Trivia
Se spune că Persoon, văzând un exemplar de Sarcoscypha coccinea (după alții ar fi fost Aleuria aurantia[11]) pe când era încă copil, a fost atât de impresionat de frumusețea acestei ciuperci, încât a prins gustul pentru studiul ciupercilor, iar a devenit astfel mai târziu unul dintre cei mai vestiți micologi.[12]
Taxonomii descrise de Persoon (selecție)
Genuri de bureți
|
|
Specii de bureți
|
|
|
Opere
Selecție din lucrările micologului:
- Neuer Versuch einer systematischen Eintheilung der Schwämme, în: Neues Magazin für die Botanik, vol. 1, Editura Ziegler, Zürich 1794, p. 63-129 [1]
- Observationes mycologicae. Seu descriptiones tam novorum, quam notabilium, vol. 1, Editura Peter Phillip Wolf, Leipzig (Lipsiae) 1796 Observationes%20mycologicae.%20Seu%20descriptiones%20tam%20novorum%2C%20quam%20notabilium&f=false
- Commentatio de Fungis Clavaeformibus, cu 4 plăci colorate, Editura Peter Philipp Wolf, Leipzig 1797 [2]
- Tentamen dispositionis methodicae Fungorum, Editura Peter Philipp Wolf, Leipzig (Lipsiae) 1797 [3]
- Icones et Descriptiones Fungorum Minus Cognitorum, vol. 1, Editura Breitkopf Haerteliani, Leipzig 1798 [4]
- Observationes mycologicae. Seu descriptiones tam novorum, quam notabilium, vol. 2, Editura Gessneri, Usteri et Wolfii, Leipzig (Lipsiae) și Lucerna 1799 [5]
- Icones et Descriptiones Fungorum Minus Cognitorum, vol. 2, Editura Breitkopf Haerteliani, Leipzig 1800
- Synopsis methodica Fungorum, 2 volume, Editura Henricus Dieterich, Göttingen 1801[6] [13]
- Synopsis plantarum, 5 volume (1805–1807 și 1817-1827)[14]
- Traité sur les champignons comestibles, contenant l'indication des espèces nuisibles, Editura Belin-Le Prieur, Paris 1818, cu 4 plăci colorate [7]
- Mycologia Europaea, 3 volume, Editura Ioanni Iacobi Palmii, Erlangen (1822–1828)
Note
- ^ www.accademiadellescienze.it, accesat în
- ^ a b c d „Christian Hendrik Persoon”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ a b c d Autoritatea BnF, accesat în
- ^ a b www.accademiadellescienze.it, accesat în
- ^ Autoritatea BnF, accesat în
- ^ CONOR[*][[CONOR (authority control file for author and corporate names in Slovene system COBISS)|]] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor) - ^ Jowa Academy of Science: „The Proceedings of the Iowa Academy of Science”, vol. 60, Editura State of Iowa 1954, p. 92
- ^ Len Verwoerd: „The Ancestors of Christian Hendrik Persoon“. în: „Index of the Mycological Writings of C. G. Lloyd“, vol. 7, 1922-1925. Cincinnati, Ohio 1929, p. 1301
- ^ R. de Zeeuw: „ Notes on the life of Persoon”, Mycologia 31(3), New York 1939, p. 369-370
- ^ Biografia lui Persoon
- ^ Ierburi uitate
- ^ „Taifasuri”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ Sinopsa ciupercilor
- ^ „Sinopsa plantelor”. Arhivat din original la . Accesat în .
Bibliografie
- Geoffrey Clough Ainsworth, D. L. Hawksworth, P. W. James: „Ainsworth & Bisby's Dictionary of the Fungi”, Editura Commonwealth Mycological Institute, Kew Surrey 1971, ISBN 0-851-98515-7
- Heinrich Dörfelt & Heike Heklau Die Geschichte der Mykologie, Editura Einhorn, E. Dietenberger, Schwäbisch Gmünd 1998, ISBN 3-927-65444-2