Ciuperci otrăvitoare
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/48/Timbre_ciuperci_otravitoare.jpg/425px-Timbre_ciuperci_otravitoare.jpg)
Ciuperci otrăvitoare sunt denumite toate tipurile de ciuperci din Regnul Fungi de tip Ascomycota precum Basidiomycota (care au pălărie și picior, a nu se confunda cu ciupercile microscopice, mucegaiurile și cele care produc bolile numite micoze). Există peste 200 de specii care sunt sigur toxice, dar numai puține provoacă intoxicații mortale. Aici sunt enumerate o mulțime de soiuri.
Listă de bureți otrăvitori (selecție)
Ordinul Agaricales
Genurile Agaricus și Amanita (șampinioni și bureți cu volvă cu sau fără bulb)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | Agaricus bresadolanus sin. Psalliota bresadolana]] | Necunoscută. | Toxicitate: gastrointestinal. Poate fi confundat cu ciuperci comestibile de genul Agaricus.[1][2] | ![]() | Agaricus placomyces sin. Psalliota placomyces | Necunoscută. | Toxicitate: grav gastrointestinal. Poate fi confundat cu ciuperci comestibile de genul Agaricus.[3] | ![]() | Agaricus xanthodermus, sin. Psalliota xanthoderma | Ciuperca albă, Șampinionul sulfuros | Toxicitate: grav gastrointestinal. Poate fi confundat cu ciuperci comestibile de genul Agaricus.[4] | |
![]() | Amanita boudieri | Amanita lui Boudier | Toxicitate: slab neurotoxic.[5] | ![]() | Amanita gemmata sin. Amanita junquillea | Ciupercă (amanită) perlată, ciupercă galben strălucitoare | Toxicitate: neurotoxic, halucinogen. Toxina principală este muscimolul.[6] | ![]() | Amanita muscaria | Muscăriță, buretele muștelor | Toxicitate: neurotoxic, halucinogen. Toxinele sunt muscarina și acidul ibotenic (premuscinol) și muscimol, ultimile în doze mult mai mici.[7] | |
![]() | Amanita pantherina sin. Agaricus pantherina sau Agaricus maculatus | Toxicitate: grav neurotoxic, halucinogen. Provoacă intoxicații neurotrope. Poate fi confundat cu A. rubescens.[8] | ![]() | Toxicitate: letal! Responsabil pentru majoritatea intoxicațiilor letale. Toxina este amanitina.[9] | ![]() | Toxicitate: neurotoxic, halucinogen. Toxinele sunt muscarina și acidul ibotenic (premuscinol) și muscimol, în doze mai mari.[10] | ||||||
![]() | Toxicitate: letal! Responsabil pentru majoritatea intoxicațiilor letale.Toxina este amanitina.[11] | ![]() | Toxicitate: letal! Responsabil pentru majoritatea intoxicațiilor letale.Toxina este amanitina.[12] |
Genul Clitocybe (pâlnioare)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | Clitocybe clavipes sin. Ampulloclitocybe clavipes | Destul de gustos, dar otrăvitor consumat împreună cu alcool.[13] | ![]() | Toxicitate: poate să fie letal! Responsabil este o doză mare de muscarină, ușor de confundat cu M. oreades.[14] | Toxicitate: destul de otrăvitor! Responsabil este muscarina.[15] | |||||||
Clitocybe phyllophila sin. Clitocybe cerussata | Toxicitate: poate să fie letal! Responsabil este o doză mare de muscarină.[16] | Toxicitate: poate să fie letal! Responsabil este o doză mare de muscarină, ușor de confundat cu M. oreades.[17] |
Genul Conocybe sau Pholiotina (bureciori)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | Toxicitate: Letal! Substanța toxică este amanitina.[18] |
Genul Cortinarius (ciuperci cu cortină, pâsloșei[19])
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | Necunoscută. | Toxicitate: foarte gravă. Substanța nu este orelanina. Miros și gust neplăcut.[20] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: posibil foarte gravă. Substanța nu este orelanina. Miros și gust neplăcut.[21][22] | Necunoscută. | Toxicitate: foarte gravă. Substanța nu este orelanina. Miros neplăcut ca de ulei pentru mașină fierbinte, uneori asemănător marțipanului cu o notă mucegăită, gust blând și dulcișor.[23] | |||||
![]() | Necunoscută. | Toxicitate: destul de gravă. Substanța toxică este orelanina în doză mai mică.[24] | ![]() | Toxicitate: medie. Substanța toxică este orelanina în doză mică.[25] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate destul de gravă.[26] | |||||
![]() | Necunoscută. | Toxicitate gastrointestinală destul de gravă.[27] | Necunoscută. | Toxicitate gastrointestinală posibilă. Miros și gust plăcut.[28] | Necunoscută. | Toxicitate gastrointestinală posibilă. Miros dulceag cu o nuanță de marțipan (migdale amare) sau ca de patiserie și gust neplăcut.[29] | ||||||
![]() | Toxicitate: letal! Substanța toxică este între altele orelanina.[30] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: posibil letal. Substanța nu este orelanina. Miros în tinerețe imperceptibil, apoi puțin fructuos, gust blând și plăcut.[31] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: medie. Substanța toxică este orelanina în doză mai mică. Miros slab ierbos sau de ridichi, în vârstă cu componente de iod, gust amar.[32] | |||||
![]() | Cortinarius meinhardii sin. Cortinarius vitellinus | Necunoscută. | Toxicitate: foarte otrăvitor, posibil letal. Miros mai întâi dulceag, mai târziu extrem de neplăcut și gust blând.[33] | ![]() | Toxicitate: letal! Substanța toxică este orelanina.[34] | ![]() | Toxicitate: letal! Substanța toxică este orelanina.[35] | |||||
Necunoscută. | Toxicitate: foarte otrăvitor. Miros de ridichi și gust amar.[36] | Necunoscută. | Toxicitate: foarte otrăvitor. Provoacă intoxicații gastro-intestinale grave. Miros de ridichi și gust maximal slab amar.[37] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: destul de toxic, irită puternic zona gastro-intestinală. Miros plăcut și gust blând.[38] | ||||||
![]() | Necunoscută. | Toxicitate: foarte otrăvitor, posibil letal. Miros extrem de neplăcut și gust blând.[39] | ![]() | Toxicitate: gastrointestinal! Cauzează probleme resinoidiane și gastrointestinale.[40] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: otrăvitor. Miros și gust neplăcut.[41] | |||||
![]() | Necunoscută. | Toxicitate: destul de otrăvitor. Miros de ridichi și gust neplăcut.[42] |
Genul Entoloma (pieptănuși)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | Necunoscută. | Toxicitate medie: gastrointestinal, miros plăcut și gust blând.[43] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: probabil gastrointestinal, carne subțire și fibroasă, gust blând, dar neplăcut.[44] | ![]() | Entoloma incanum, sin. Leptonia incana | Toxicitate medie: conține viroisină ca și Amanita virosa, miros și gust neplăcut.[45] | ||||
![]() | Necunoscută. | Toxicitate medie: gastrointestinal, miros și gust plăcut.[46] | ![]() | Entoloma sinuatum, sin. Rhodophyllus sinuatus | Toxicitate: grav gastrointestinal, posibil letal, rar hepatotoxic, neurotoxic. Poate fi confundat ușor cu Calocybe gambosa.[47] | ![]() | Toxicitate: grav gastrointestinal, rar hepatotoxic, neurotoxic. Poate fi confundat ușor cu Tricholoma terreum.[48] |
Genul Inocybe (ciuperci înroșindu-se cu crăpături)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | Inocybe assimilata sin. Inocybe umbrina | Necunoscută. | Toxicitate: posibil letală. Miros neplăcut și fără gust specific, conține muscarină în doze mari.[49] | Necunoscută. | Toxicitate: posibil letală. Miros și gust extrem de neplăcut, conține muscarină în doze mari.[50] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: slab otrăvitoare. Conține alcaloidul indolic psilocibină.[51]. Miros și gust nu prea plăcut, conține muscarină.[52] | ||||
![]() | Necunoscută. | Toxicitate: otrăvitoare. Miros și gust nu prea plăcut, conține muscarină.[53] | ![]() | Inocybe erubescens sin. Inocybe patrouillardii | Toxicitate: Letal! Conține muscarină în doză extrem de mare și poate fi confundat ușor cu buretele lui Sf. Gheorghe.[54] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: posibil letală. Miros și gust nu prea plăcut, conține muscarină în doze mai mari.[55] | ||||
![]() | Toxicitate: otrăvitoare. Conține muscarină în doze mari.[56] | Necunoscută. | Toxicitate: foarte otrăvitoare, poate chiar letală. Miros de alune amare sau marțipan și gust blând, conține destul de multă muscarină.[57] | Necunoscută. | Toxicitate: posibil letală. Miros și gust neplăcut, conține un derivat al muscarinei în doze mari.[58] | |||||||
![]() | Necunoscută. | Toxicitate: posibil letală. Miros neplăcut și gust blând, conține muscarină în doze destul de mari.[59] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: otrăvitoare. Miros slab spermatic și gust blând, conține muscarină.[60] | ![]() | Toxicitate: otrăvitoare, posibil letală. Conține muscarină în doză destul de mare.[61] | |||||
![]() | Necunoscută. | Toxicitate: posibil letală. Miros neplăcut și gust blând, conține muscarină în doze destul de mari.[62] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: posibil letală. Miros și gust nu prea plăcut, conține muscarină în doze mari.[63] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: otrăvitoare. Miros neplăcut și gust blând, conține muscarină.[64] |
Genul Lepiota (parasoli mici)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Lepiota aspera sin. Echinoderma asperum, Lepiota acutesquamosa | Toxicitate: grav otrăvitor, in primul rând cu alcool.[65] | Necunoscută. | Toxicitate: grav otrăvitor.[66] | Necunoscută. | Toxicitate: letal! Toxina este α-amanitina.[67] | |||||||
![]() | Necunoscută. | Toxicitate: letal! Toxina este α-amanitina.[68] | ![]() | Otrăvitor.[69] | Otrăvitor.[70] | |||||||
Necunoscută. | Otrăvitor.[71] | ![]() | Necunoscută. | Suspect, probabil otrăvitor.[72] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: letal! Toxinele sunt amanitinele α, β și γ.[73] |
Genul Mycena (bureciori)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Condiționat comestibil, conține în doze mai mari muscarină și psilocibină.[74] |
Genul Tricholoma (bureți cavalerești)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Tricholoma albobrunneum sin. Tricholoma striatum | Necunoscută. | Toxicitate: mai slab gastrointestinal. Miros plăcut și gust amar.[75] | Necunoscută. | Toxicitate: provoacă o anemie hemolitică în stare crudă, în plus foarte amar.[76] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: destul de grav gastrointestinal + provoacă o anemie hemolitică în stare crudă.[77] | |||||
![]() | Tricholoma equestre sin. Tricholoma flavovirens | Foarte gustos, dar fatal sub diverse condiții.[78] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: gastrointestinal. Miros făinos și gust plăcut.[79] | Necunoscută. | Toxicitate: destul de grav gastrointestinal. Miros făinos și gust amar din maturitate.[80] | |||||
Necunoscută. | Toxicitate: slab gastrointestinal. Miros pământos și gust amar, apoi iute.[81] | Otrăvitor. Miros și gust scârbos.[82] | ![]() | Tricholoma tigrinum sin. Tricholoma pardinum | Toxicitate gravă. Cauzează probleme gastrointestinale puternice.[83] | |||||||
Necunoscută. | Toxicitate: slab gastrointestinal. Miros neremarcabil sau slab făinos și gust amar.[84] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate: destul de grav gastrointestinal. Miros neplăcut și gust amar, foarte iute.[85] |
Ordinul Boletales (hribi și pufai)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Imperator torosus sin. Boletus torosus | Necunoscută. | Toxicitate: Otrăvitor, cel puțin pentru persoane sensibile.[86] | ![]() | Toxicitate: Poate să fie letal! Responsabil este Sindromul Paxillus.[87] | ![]() | Rubroboletus legaliae sin. Boletus legaliae, Boletus satanoides | Necunoscută. | Suspect, crud foarte toxic.[88] | ||||
![]() | Rubroboletus lupinus, sin. Boletus lupinus, Suillelus lupinus | Suspect, poate toxic. [89] | ![]() | Rubroboletus rubrosanguineus sin. Boletus rubrosanguineus | Necunoscută. | Suspect, crud toxic, fiert poate toxic.[90] | ![]() | Rubroboletus satanas, sin. Boletus satanas Suillelus satanas | Toxicitate: Gastrointestinal. Simptomele predominante sunt de natură gastrointestinală.[91] | |||
![]() | Toxicitate medie. Cauzează probleme copriniane și gastrointestinale.[92] | Toxicitate medie. Cauzează probleme copriniane și gastrointestinale.[93] |
Ordinul Gomphales (rămurele și măciuci/pilugele)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | Ramaria formosa sin. Clavaria formosa | Toxicitate: Destul de grav gastrointestinal. Poate fi confundat ușor cu Ramaria aurea.[94] | ![]() | Ramaria pallida sin. Ramaria mairei | [Necunoscută. | Toxicitate: Slab gastrointestinal. Poate fi confundat ușor cu Ramaria aurea.[95] |
Ordinul Pezizales (urechiușe)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Toxicitate: Provocă alergii severe, ocazional letale! În trecut considerat comestibil, dar au apărut cazuri de intoxicații mortale.[96] | ![]() | Gyromitra fastigiata sin. Discina fastigiata | Consumat crud sau nu bine fiert destul de otrăvitor.[97] | Consumat crud sau nu bine fiert destul de otrăvitor.[98] | ||||||||
Gyromitra infula sin. Physomitra infula | Foarte gustos, crud destul de otrăvitor.[99] | ![]() | Crud foarte toxic, comestibil numai dupä o fierbere temeinică. Poate cauza probleme prin sindromul helvelian (giromitrian).[100] |
Ordinul Russulales (lăptari și vinețele)
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | Toxicitate: otrăvitor (gastrointestinal), dar uscat și pulverizat ca condiment comestibil.[101] | ![]() | Toxicitate medie.[102] | ![]() | Necunoscută. | Toxicitate medie: provoacă sindromul resinoidian.[103] | ||||||
![]() | Toxicitate medie.[104] | ![]() | Toxicitate: Letal! Conține substante canceroase și mutagene.[105] | |||||||||
![]() | Toxicitate: slab gastrointestinal.[106] | ![]() | Toxicitate: grav gastrointestinal, rar neurotoxic. Poate fi confundat ușor cu Russula aurea.[107] | ![]() | Toxicitate: destul de grav gastrointestinal. [108] | |||||||
![]() | Toxicitate: gastrointestinal. Poate fi confundat ușor cu Russula aurea.[109] | Toxicitate: destul de grav gastrointestinal.[110] |
Alte specii
Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | Aspect | Denumirea științifică | Denumirea populară | Observații | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Coprinellus micaceus sin. Coprinus micaceus | Toxicitate: destul de otrăvitor, reacții asemănătoare cu curele de dezalcoolizare). Fără alcool tânăr comestibil.[111] | ![]() | Coprinopsis atramentaria sin. Coprinus atramentarius | Toxicitate: destul de otrăvitor, reacții asemănătoare cu curele de dezalcoolizare). Fără alcool delicios în stadiu tânăr.[112] | ![]() | Toxicitate: Letal! Este ușor de confundat cu Kuehneromyces mutabilis.[113] | ||||||
![]() | Toxicitate: Gastrointestinal. Simptomele predominante sunt de natură gastro-intestinală.[114] | ![]() | Ușor otrăvitor. Cauzează probleme gastrointestinale.[115] | ![]() | Ușor otrăvitor. Cauzează probleme gastrointestinale.[116] | |||||||
![]() | Toxicitate: Destul de grav gastrointestinal.[117] | ![]() | Hypholoma lateritium sin. Hypholoma sublateritium | Toxicitate: provoacă hemoliză și aglutinină.[118] | Omphalotus olearius sin. Pleurotus olearius, Clitocybe olearia | Toxicitate: Grav gastrointestinal. Substanța toxică este illudina. Aceasta duce la greață și vărsături.[119] | ||||||
![]() | Gustos, dar crud sau prea puțin fiert foarte toxic, conținând HCN.[120] | <![]() | Toxicitate: Poate să fie letal! Confuzie posibilă cu Pleurotus ostreatus var. florida.[121] | ![]() | Toxicitate: Crud sau uscat otrăvitor, psihedelic. Fiert comestibil.[122] | |||||||
![]() | Ciupercă halucinogenă, nume comun cu alte specii | Toxicitate: Toxic, tare halucinogen! Confuzie posibilă cu Galerina marginata.[123] |
Rezumat
În Europa sunt cunoscute mai mult de 6000 de soiuri de ciuperci basidiomicete din care peste 200 sunt sigur otrăvitoare, dar numai câteva provoacă intoxicații mortale. Printre ciupercile foarte toxice cunoscute sunt Amanita phalloides, Cortinarius orellanus și Cortinarius rubellus.
Unele ciuperci sunt alergice toxice numai pentru anumite persoane, ca de exemplu, Paxillus involutus sau Tricholoma equestre sin. Tricholoma flavovirens. Alte ciuperci cauzează prin consum mutații genetice ca Lyophyllum connatum.
În mod frecvent apar intoxicații cu Cortinarius gentilis, Inocybe rimosa, Amanita virosa și Boletus satanas din cauză că se pot confunda ușor cu ciupercile comestibile.
Ca o curiozitate se poate aminti de ciuperca toxică Gyromitra esculenta care se consumă în nordul și estul Europei, oamenii de acolo zicând, că toxicitatea s-ar descompune prin fiebere, fiind termolabilă. Este greșită părerea de a crede că ciupercile consumate de melci sau insecte n-ar fi toxice pentru om. La culesul ciupercilor este indicat să fie considerat toxică orice ciupercă necunoscută.
Toate ciupercile otrăvitoare, dar nu mortale, sunt marcate sub imagini cu !!, cele letale cu !!!.
Vezi și
Note
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 64-65, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Csaba Locsmándi, Gizella Vasas: „Ghidul culegătorului de ciuperci: ciuperci comestibile și otrăvitoare”, Editura Casa, Oradea 2013, p. 171
- ^ Bruno Cetto „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 82-82, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Rose Marie și Sabine Maria Dähncke: „700 Pilze in Farbfotos”, Editura AT Verlag, Aarau - Stuttgart 1979 și 1980, p. 309
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 16-17, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 258-259, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 96-97, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 100-101, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Andreas Neuner: „BLV Naturführer 3 – Pilze”, Editura BLV Verlagsgesellschaft mbH, München 1975, p. 94-95 ISBN 3-405-11345-8
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 10-11, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 90-91, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 92-93, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Linus Zeitlmayr: „Knaurs Pilzbuch”, Editura Droemer Knaur, München-Zürich 1976, p. 144-146, ISBN 3-426-00312-0
- ^ Linus Zeitlmayr: „Knaurs Pilzbuch”, Editura Droemer Knaur, München-Zürich 1976, p. 147-148, ISBN 3-426-00312-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 3, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 294-295 - 1, ISBN 3-405-12124-8
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 362-363, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: I funghi dal vero, vol. 5, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1986, p. 308-309, ISBN 88-85013-37-6
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 72-73 - 1, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Constantin Drăgulescu: „Dicționar de fitonime românești”, Ediția a 5-a completată, Editura Universității “Lucian Blaga”, Sibiu 2018, p. 508, ISBN 978-606-12-1535-5, Denumire RO
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, ed. a 5-a, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1979, p. 232-233 - 2, ISBN 3-405-12116-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 216-217, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: I funghi dal vero, vol. 6, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1989, p. 258-259, ISBN 88-85013-46-5
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 194-195, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 194-195, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 228-229, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 180-181, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 5, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1986, p. 128-129, ISBN 88-85013-37-6
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 6, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1989, p. 222-223, ISBN 88-85013-46-5
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 240-241 - 2, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 168-169, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, ed. a 5-a, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1979, p. 234-235, ISBN 3-405-12116-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, ed. a 5-a, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1979, p. 234-235, ISBN 3-405-12116-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 3, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 156-157, ISBN 3-405-12124-8
- ^ Linus Zeitlmayr: „Knaurs Pilzbuch”, Editura Droemer Knaur, München-Zürich 1976, p. 51
- ^ Jean-Louis Lamaison & Jean-Marie Polese: „Der große Pilzatlas“, Editura Tandem Verlag GmbH, Potsdam 2012, p. 127, ISBN 978-3-8427-0483-1
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 3, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 172-173, ISBN 3-405-12124-8
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 230-231, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 192-193, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 182-183, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 382-383, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 5, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1986, p. 126-127 - 1, ISBN 88-85013-37-6
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 228-229 - 1, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 272-273 - 1, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 248-249, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 252-253, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 3, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 218-219, ISBN 3-405-12124-8
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 236-237, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 236-237, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 224-225 - 2, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 5, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1986, p. 244-245 - 2, ISBN 88-85013-37-6
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 250-251, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, ed. a 5-a, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1979, p. 242-243 - 1, ISBN 3-405-12116-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, ed. a 5-a, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1979, p. 242-243 - 1, ISBN 3-405-12116-7
- ^ Linus Zeitlmayr: „Knaurs Pilzbuch”, Editura Droemer Knaur, München-Zürich 1976, p. 60, 62
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 220-221, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, ed. a 5-a, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1979, p. 240-241, ISBN 3-405-12116-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 234-235 - 1, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Ewald Gerhard: „Der große BLV Pilzführer“ (cu 1200 de specii descrise și 1000 fotografii), Editura BLV Buchverlag GmbH & Co. KG, ediția a 9-a, München 2018, p. 308-309, ISBN 978-3-8354-1839-4
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 262-263-1, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 262-263-2, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 180-181, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 250-251, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 5, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1986, p. 230-231 - 2, 238-239 - 1, 242-243 - 1, ISBN 88-85013-37-6
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 3, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 204-205 - 1, ISBN 3-405-12124-8
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 276-277, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Ewald Gerhard: „Der große BLV Pilzführer“ (cu 1200 de specii descrise și 1000 fotografii), Editura BLV Buchverlag GmbH & Co. KG, ediția a 9-a, München 2018, p. 40-41, ISBN 978-3-8354-1839-4
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 6, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1989, p. 28-29 - 2, ISBN 88-85013-46-5
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 3, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 38-39, ISBN 3-405-12124-8
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 280-281, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, ed. a 5-a, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1979, p. 148-149 - 2, ISBN 3-405-12116-7
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 5, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1986, p. 42-43 - 2, ISBN 88-85013-37-6
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 46-47 - 1, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 5, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1986, p. 42-43 - 1, ISBN 88-85013-37-6
- ^ Linus Zeitlmayr: „Knaurs Pilzbuch”, Editura Droemer Knaur, München-Zürich 1976, p. 139, 141, ISBN 3-426-00312-0
- ^ Ewald Gerhard: „Der große BLV Pilzführer“ (cu 1200 de specii descrise și 1000 fotografii), Editura BLV Buchverlag GmbH & Co. KG, ediția a 9-a, München 2018, p. 84-85, ISBN 978-3-8354-1839-4
- ^ Marcel Bon: „Pareys Buch der Pilze”, Editura Kosmos, Halberstadt 2012, p. 160-161, ISBN 978-3-440-13447-4
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 340-341 - 1, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Linus Zeitlmayr: „Knaurs Pilzbuch”, Editura Droemer Knaur, München-Zürich 1976, p. 131-133, ISBN 3-426-00312-0
- ^ Ewald Gerhard: „Der große BLV Pilzführer“ (cu 1200 de specii descrise și 1000 fotografii), Editura BLV Buchverlag GmbH & Co. KG, ediția a 9-a, München 2018, ISBN 978-3-8354-1839-4
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 292-293, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 5, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1986, p. 352-353, ISBN 88-85013-37-6
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 154-155, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Rose Marie și Sabine Maria Dähncke: „700 Pilze in Farbfotos”, Editura AT Verlag, Aarau - Stuttgart 1979 și 1980, p. 181, ISBN 3-85502-0450
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 294-295, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 306-307, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, ed. a 5-a, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1979, p. 532-533, ISBN 3-405-12116-7
- ^ H. Deicher & W. Stangel: „Akute Immunhämolyse nach Genuß des Kahlen Kremplings“, Verh. der Deutschen Gesellschaft für Innere Medizin nr. 83, 1977, p. 1606-1609
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 506-507, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 504-505, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 3, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 430-431, ISBN 3-405-12124-8
- ^ Linus Zeitlmayr: „Knaurs Pilzbuch”, Editura Droemer Knaur, München-Zürich 1976, p. 89, 92
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 564-565, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 566-567, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 556-557, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, ed. a 5-a, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1979, p. 580-581 - 1, ISBN 3-405-12116-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 588-589, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Edmund Michael, Bruno Hennig, Hanns Kreisel: „Handbuch für Pilzfreunde“, vol. 2: „Nichtblätterpilze (Basidiomyzeten ohne Blätter, Askomyzeten)“, editia a 3-a, Editura Fischer, Jena 1986, p. 378, ISBN 3-437-30347-3
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 660-661, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Linus Zeitlmayr: „Knaurs Pilzbuch”, Editura Droemer Knaur, München-Zürich 1976, p. 234-236, ISBN 3-426-00312-0
- ^ Marcel Bon: “Pareys Buch der Pilze”, Editura Kosmos, Halberstadt 2012, p. 330-331, ISBN 978-3-440-13447-4
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 3, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 308-309, ISBN 3-405-12124-8
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 364-365, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Marcel Bon: „Pareys Buch der Pilze”, Editura Kosmos, Halberstadt 2012, p. 82-83, ISBN 978-3-440-13447-4
- ^ Rose Marie și Sabine Maria Dähncke: „700 Pilze in Farbfotos”, Editura AT Verlag, Aarau - Stuttgart 1979 și 1980, p. 528, ISBN 3-85502-0450
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 426-427, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 4, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1983, p. 414-415, ISBN 88-85013-25-2
- ^ Linus Zeitlmayr: „Knaurs Pilzbuch”, Editura Droemer Knaur, München-Zürich 1976, p. 194-196, ISBN 3-426-00312-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 3, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 356-357, ISBN 3-405-12124-8
- ^ Rose Marie și Sabine Maria Dähncke: „700 Pilze in Farbfotos”, Editura AT Verlag, Aarau - Stuttgart 1979 și 1980, p. 511, ISBN 3-85502-0450
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 394-395 - 2, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 60-61, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Elena Cristina Mincu, Răzvan Țuculescu: „Ciupercile din România”, Editura Galaxia Gutenberg, Târgu-Lăpuș 2010, p. 154-156
- ^ Linus Zeitlmayr: „Knaurs Pilzbuch”, Editura Droemer Knaur, München-Zürich 1976, pp. 158, 160, ISBN 3-426-00312-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1976, p. 194-195, ISBN 3-405-11774-7
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 460-461, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 2, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 458-459, ISBN 3-405-12081-0
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 318-319, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 1, ed. a 5-a, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1979, p. 188-189 - 1, ISBN 3-405-12116-7
- ^ Jean-Louis Lamaison & Jean-Marie Polese: „Der große Pilzatlas“, Editura Tandem Verlag GmbH, Potsdam 2012, p. 36-37, ISBN 978-3-8427-0483-1
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 286-287, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, p. 180-181, ISBN 978-3-440-14530-2
- ^ Bruno Cetto: „I funghi dal vero”, vol. 6, Editura Arte Grafiche Saturnia, Trento 1989, p. 308-309, ISBN 88-85013-46-5
- ^ Bruno Cetto: „Der große Pilzführer”, vol. 3, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna, Viena 1980, p. 104-105, ISBN 3-405-12124-8
Bibliografie
- Bruno Cetto: volumele 1-7
- (Marcel) Bon: “Pareys Buch der Pilze”, Editura Kosmos, Halberstadt 2012,ISBN 978-3-440-13447-4
- Rose Marie și Sabine Maria Dähncke: „700 Pilze in Farbfotos”, Editura AT Verlag, Aarau - Stuttgart 1979 și 1980, ISBN 3-85502-0450
- Rose Marie și Sabine Maria Dähncke: „Pilze”, Editura Silva, Zürich 1986
- Heinrich Dörfelt, Gottfried Jetschke (Ed.): „Wörterbuch der Mykologie”, Editura Spektrum, Heidelberg 2001, ISBN 3-8274-0920-9
- Karl și Gretl Kronberger: „Das farbige Pilzbuch”, Editura H. G. Gachet & Co., Langen 1976, ISBN 3-8068-0215-7
- Jean-Louis Lamaison & Jean-Marie Polese: „Der große Pilzatlas“, Editura Tandem Verlag GmbH, Potsdam 2012, ISBN 978-3-8427-0483-1
- J. E. și M. Lange: „BLV Bestimmungsbuch - Pilze”, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München, Berna Viena 1977, p. 116, ISBN 3-405-11568-2
- Hans E. Laux: „Der große Pilzführer, Editura Kosmos, Halberstadt 2001, ISBN 978-3-440-14530-2
- Csaba Locsmándi, Gizella Vasas: „Ghidul culegătorului de ciuperci”, Editura Casa, Cluj-Napoca 2013, ISBN 9786068527147, 192 p.
- Till E. Lohmeyer & Ute Künkele: „Pilze – bestimmen und sammeln”, Editura Parragon Books Ltd., Bath 2014, ISBN 978-1-4454-8404-4
- Andreas Neuner: „BLV Naturführer – Pilze”, Editura BLV Verlagsgesellschaft, München-Bern-Viena 1976, ISBN 3-405-11345-8
- Renate & Wilhelm Volk: „Pilze sicher bestimmen und delikat zubreiten“, Editura Ulmer, Stuttgart 1999, ISBN 3-8001-3656-2
Legături externe
Materiale media legate de Listă de ciuperci otrăvitoare la Wikimedia Commons