Karl Heinrich Gräffe
Karl Heinrich Gräffe | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [3][4] ![]() Braunschweig, Brunswick-Wolfenbüttel(d)[4] ![]() |
Decedat | (74 de ani)[3][4] ![]() Zürich, cantonul Zürich, Elveția[4] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | matematician cadru didactic universitar[*] om de știință ![]() |
Locul desfășurării activității | Zürich[5] Göttingen[5] ![]() |
Limbi vorbite | limba germană[6] limba latină[6] ![]() |
Activitate | |
Domeniu | matematică[1] algebră[1] analiză matematică[1] Ecuație polinomială[1] Calcul variațional[1] calcul diferențial[1] integral calculus[*][[integral calculus (subfield of calculus)|]][1] ![]() |
Instituție | Universitatea din Zürich ![]() |
Alma Mater | Universitatea Georg-August din Göttingen[2] Technische Universität Braunschweig[*][[Technische Universität Braunschweig (university)|]] ![]() |
Conducător de doctorat | Bernhard Friedrich Thibaut[*][[Bernhard Friedrich Thibaut (matematician german)|]][2] Carl Friedrich Gauss[2] Johann Tobias Mayer[*][[Johann Tobias Mayer (fizician german)|]][2] ![]() |
Modifică date / text ![]() |
Karl Heinrich Gräffe (n. 7 noiembrie 1799 la Braunschweig - d. 2 decembrie 1873 la Zürich) a fost un matematician german și profesor la Universitatea din Zürich.
A învățat meseria de prelucrător de bijuterii de la tatăl său. Când acesta din urmă a plecat în SUA, Gräffe a trebuit să preia afacerea pentru a-și întreține familia.
A reușit, studiind noaptea, să intre în Carolineum din Brunswick în 1821. Ulterior, în 1823, a studiat matematica la Universitatea din Göttingen, unde i-a avut ca și colegi pe Carl Friedrich Gauß, Johann Tobias Mayer și Bernhard Friedrich Thibaut, luându-și doctoratul în 1825 cu teza Istoria calculului variațiilor de la originea calculului diferențial și integral până în zilele noastre.[7]
În 1828 a fost numit profesor al Institutului de Tehnologie din Zurich și, din 1833, profesor asociat la Universitatea din Zurich de la data înființării acesteia. În același timp, a fost și profesor la Obere Industrieschule .[8]A scris mai multe manuale pentru orele de la Institutul Tehnic. În 1860 a devenit profesor asociat la universitate. Din motive de sănătate, s-a retras de la școala industrială în 1868. Anterior, el renunțase la o profesie de profesor de matematică la Universitatea din Zurich, ceea ce l-a afectat.
A contribuit la definitivarea metodei lui E. Waring și Dandelin pentru rezolvarea aproximativă a ecuațiilor numerice, prin utilizarea de serii recurente, care permite calcularea în mod simultan a tuturor rădăcinilor reale și complexe și este cunoscută sub denumirea metoda lui Gräffe, publicată la Zürich în 1837 și completată ulterior în 1839.[9] Metoda sa a fost găsită independent de Germinal Pierre Dandelin (1823) și Nikolai Ivanovici Lobacevski (publicat în manualul său de algebră superioară în 1834), pe care l-a dezvoltat din 1833. În 1838 a participat la un concurs la Academia din Berlin, dar a eșuat din motive formale (lucrarea sa, contrar regulilor, fusese deja tipărită).
Prin metoda sa originală, a primit un premiu din partea Academiei de Științe din Berlin.
Scrieri
- Rezoluția ecuațiilor numerice superioare. Editura Friedrich Schulthess, Zurich 1837, Internet Archive.
- Adăugări la aceasta au apărut în 1839 în programul Școlii Cantonului Zurich.
Note
- ^ a b c d e f g Czech National Authority Database, accesat în
- ^ a b c d Genealogia matematicienilor
- ^ a b MacTutor History of Mathematics archive, accesat în
- ^ a b c d Karl Gräffe, Lexiconul de istorie al Elveției, accesat în
- ^ a b Czech National Authority Database, accesat în
- ^ a b Czech National Authority Database, accesat în
- ^ Burckhardt, Johann Jakob (1964). „Gräffe, Karl Heinrich, matematician” . Neue deutsche Biographie (în germană). Gaál – Grasmann. p. 713
- ^ Frei, Günther; Stammbach, Urs (1994). Die Mathematiker an den Zürcher Hochschulen (în germană). Springer. ISBN 978-3-7643-5078-9 p.10
- ^ Ostrowski, Alexandre (), „Recherches sur la méthode de graeffe et les zéros des polynomes et des séries de laurent”, Acta Mathematica (în engleză), 72 (0), pp. 157–257, doi:10.1007/BF02546330, ISSN 0001-5962, accesat în
Bibliografie
- Moritz Cantor : Gräffe, Karl Heinrich . În: General German Biography (ADB). Volumul 9, Duncker & Humblot, Leipzig 1879, p. 572-574.
- Johann Jakob Burckhardt: Gräffe, Karl Heinrich. În: Neue deutsche Biographie (NDB). Volumul 6, Duncker & Humblot, Berlin 1964, ISBN 3-428-00187-7 , p. 713 f. (copie digitală ).
- Frei, Günther; Stammbach, Urs (1994). Die Mathematiker an den Zürcher Hochschulen (în germană) https://books.google.com/books?id=f4n0BQAAQBAJ Springer. ISBN 978-3-7643-5078-9
- Ostrowski, Alexandre (1940). "Recherches sur la méthode de Graeffe et les zéros des polynomes et des séries de Laurent" . Acta Mathematica (în franceză). 72 (1): 157–257. https://doi.org/10.1007%2FBF02546330 https://www.worldcat.org/issn/0001-5962
Link-uri externe
- John J. O'Connor, Edmund F. Robertson : https://mathshistory.st-andrews.ac.uk/Biographies/Graffe.html Karl Heinrich Gräffe. În: arhiva MacTutor History of Mathematics .
- http://www.histvv.uzh.ch/dozenten/graeffe_kh.html Prezentare generală a cursurilor predate de Karl Heinrich Gräffe la Universitatea din Zurich (semestrul de vară 1833 până la semestrul de iarnă 1866)
![]() | Acest articol biografic despre un matematician german este un ciot. Puteți ajuta Wikipedia prin completarea lui! |