Ivan Vekić
Ivan Vekić | |
---|---|
![]() | |
Ministar unutarnjih poslova | |
Mandat 31. srpnja 1991. – 15. travnja 1992. | |
Prethodnik | Josip Boljkovac |
Zastupnik u 1. sazivu Hrvatskog sabora | |
Nasljednik | Ivan Jarnjak |
Rođenje | 18. listopada 1938. Poljica kod Vrgorca |
Smrt | 17. prosinca 2014. Osijek |
Politička stranka | HDZ, Hrvatska straža |
Zanimanje | pravnik |
Ivan Vekić (18. listopada 1938 - 17. prosinca 2014) bio je hrvatski političar, poznat kao jedan od osnivača HDZ i ministar unutarnjih poslova za vrijeme Domovinskog rata.
Rodio se u Poljicama Kozičkim kraj Vrgorca, a 1941. se sa obitelji doselio u Zrinj u Podravini. Zajedno sa bratom Nedjeljkom je zbog izvrsnog uspjeha u gimnaziji dobio stipendije za Sveučilište u Zagrebu; Nedjeljko se odlučio za studij agronomije gdje je doktorirao te radio na Poljoprivrednom institutu; Ivan se odlučio za pravo i nakon diplome postao odvjetnik. 1960-ih i početkom 1970-ih bio je aktivan u Matici hrvatskoj.
Vekić je kao jedan od najistaknutijih članova stranke 1991. godine imenovan za ministra unutarnjih poslova u vladi Franje Gregurića, zamijenivši Onesina Cvitana u jednom od kritičnih trenutaka sukoba. Iako je već bio formiran Zbor narodne garde, policija je u to vrijeme imala važnu ulogu u organizaciji i pružanju otpora JNA. Vekić je, s druge strane, kasnije predmetom kritika zbog toga što su neke od paravojnih formacija pod njegovom nominalnim zapovjedništvom, poput postrojbe njegovog savjetnika Tomislava Merčepa, bile upetljane u razne zločine poput ubojstava na Pakračkoj poljani. Vekića je u proljeće 1992. na mjestu ministra unutarnjih poslova zamijenio Ivan Jarnjak.
Vekić je nakon toga uglavnom bio marginaliziran, mada je povremeno istupao u javnosti sa pozicija tzv. tvrde nacionalističke struje. Kada je stranku početkom 2000-ih preuzeo Ivo Sanader, Vekić je postao jedan od njegovih najžeščih kritičara, te je 2004. izbačen iz stranke. 2007. godine je na izborima 2007. bez uspjeha natjecao za Sabor na listi radikalno desne stranke Jedino Hrvatska, a pred izbore 2011. je osnovao vlastitu stranku Hrvatska straža. Pred kraj života bavio književnim radom, napisavši dva romana inspirirana svojim ratnim iskustvimna.
Djela
- Da se ne zaboravi: zbornik radova Drugog hrvatskog žrtvoslovnog kongresa, Vukovar, 16. i 17. lipnja 2001. godine, Hrvatsko žrtvoslovno društvo, Zagreb, 2002., [[Special:BookSources/9539734045|ISBN 953-97340-4-5]]
- Koraci u povijest: sjećanja i događaji, Osijek, 2004., ISBN 953-99645-0-4
- Priče "Između četiri zida" (suautori Simo Đamić, Darko Janković, Ante Nazor), Posavska Hrvatska, Publicum; Slavonski Brod, 2008., ISBN 978-953-6357-70-3
- Polje puno krizantema, 2012.[1] (4. najčitaniji roman u Hrvatskoj 2012.) prema podatcima Hrvatskog knjižničarskog društva
- Peta zapovijed: Roman o Domovinskom ratu, (roman, 500 stranica), vlastita naklada: Osijek, 2014., ISBN 978-953-99645-4-0
Odlikovanja
- Red Ante Starčevića[2]
Izvori
- ↑ Intervju.org Arhivirano 2012-11-19 na Wayback Machine-u IVAN VEKIĆ: Maknite nas s Markova trga ako možete
- ↑ http://narodne-novine.nn.hr/clanci/sluzbeni/1995_07_46_929.html