Lesci (Breg)
Lesci | |
---|---|
![]() ![]() Lesci class=notpageimage| Lesci na karti Hrvatske | |
Županija | Primorsko-goranska županija |
Općina/Grad | Vrbovsko |
Mikroregija | Gorski kotar |
Najbliži (veći) grad | Delnice |
Nadmorska visina | 175 m |
Geografske koordinate | |
- z. š. | 45.431 N |
- z. d. | 15.129 E |
Stanovništvo - - - - - - -(2001 / 2011 / 2021) | |
- Ukupno | 0 |
- Gustoća | 0 st./km² |
Pošta | 51328 Lukovdol |
Pozivni broj | +385 (0)51 |
Autooznaka | DE |
![]() Lesci u prvoj polovini 20. st |
Lesci su izumrlo selo u Gorskom kotaru, Primorsko-goranska županija.
Zemljopis, Smještaj
Izumrlo selo Lesci nalazi se u sjeveroistočnom dijelu Gorskog kotara nekoliko kilometara sjeverno od Lukovdola na području grada Vrbovskog, na nadmorskoj visini od oko 175 metara. Blizu je i Severinu na Kupi. Lesci su pokupsko selo; nalaze se na samoj obali Kupe. S jedne strane ga okružuje brdo Umol, a s druge rijeka Kupa te brda susjedne Slovenije. Točno nasuprot Lesca, na slovenskoj obali Kupe, nalazi se selo Špeharji.
Stanovništvo
Selo Lesci iskazuje se kao naselje od 1869. g. pod imenom Breg. Te godine imalo je 24 stanovnika, a prema popisu iz 1961. g. 17. Najviše (26) stanovnika bilo je 1931. g. Selo je nenaseljeno od oko 1965. g., prema službenom popisu provedenom 1971. g. više nije imalo žitelja.[1]
Gospodarstvo
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c2/Ostaci_mlina_%28malanice%29.jpg/220px-Ostaci_mlina_%28malanice%29.jpg)
U selu su živjele četiri obitelji (Lesci, Panijan, Madronić)[nedostaje referenca] uglavnom od poljoprivrede i ribarstva. Izvor prihoda bio je i mlin koji je radio za potrebe ljudi iz okolnih mjesta. U naselju nije bilo struje, vodovoda, a niti asfaltiranog puta zbog čega ljudi odlaze u veća sela i gradove.
Zanimljivost
Poznati hrvatski pjesnik Ivan Goran Kovačić, rodom iz susjednog Lukovdola, u svojoj pjesmi spominje izvjesnog Petra, harmonikaša iz Lesca.
Ako se je jókal ali smèjal
Zaprta bila vusta so i oči, -
Z harmoniko je svoje soze lèjal,
Čez tipke njeje smeh se njegov tòčil.
Njegòvo dušo imal njeji meh,
Njegòvo srce, njegov vzdih i smeh.
I celi život bil mu je popêvka,
Cel život tan'c, svati, pirovânje,
Muzìkal do svojèga je sršetka, -
I na oblâke š'l je v svatovânje...
To znadó sì: da je Petr Breški
Pri ajngeli hàrmonikâš nebêški.
To ní izmìslil nigdo, to so glasi
Od Boga prišli o mrtvâčke maše:
Čim plòvan zapopêval "Bože, spasi!"
Zagrmèle orgùlje so naše
Na tan'c - kudi muzìke Petròve -
I ko da celo selo v nebo zove!
Danas se još jedva mogu vidjeti kameni ostaci kuća i mlina u gotovo netaknutom dijelu prirode i dolini rijeke Kupe.
Izvori
- p
- r
- u