Антонов Ан-32
Антонов Ан-32[1] | ||
---|---|---|
![]() Антонов Ан-32Б репни број 727 Хрватског ратног зракопловства | ||
Опште | ||
Намена | вишенаменски транспортни авион | |
Посада | 3 до 5 (зависно од намене) | |
Први лет | 9. јула 1976. | |
Уведен у употребу | 1984 | |
Први корисник | Совјетско ратно ваздухопловство | |
Број примерака | 361 | |
Димензије | ||
Дужина | 23,8 m | |
Размах крила | 29,2 m | |
Висина | 8,75 m | |
Површина крила | 75 m² | |
Маса | ||
Празан | 15.400 kg | |
Макс. тежина при узлетању | 27.000 kg | |
Погон | ||
Турбо-млазни мотор | 1хРУ-19A300 | |
Потисак ТММ | 1 kN | |
Турбо-елисни мотор | 2 × АИ-20Д-5М | |
ТЕМ снага | 2 х 3.812(5112) kW | |
Перформансе | ||
Макс. брзина на Hopt | 540 km/h | |
Долет | 1.050-2.000 km | |
Плафон лета | 9000 m |
Антонов Ан-32 је вишенаменски транспортни авион, средње носивости. Развијен је у оквиру бироа Антонова, а произведен је у кијевској фабрици авиона у Совјетском Савезу. Овај авион је првенствено осмишљен за војне потребе, с могућношћу трансформације у путничку и друге намене. Израђен је на основу Ан-26 на који су уграђени скоро двоструко јачи мотори. Произведено је 361 авион, а први лет био је 1976. године. НАТО назив му је Cline.
Историја и развој
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d1/Antonow_An-32_Risszeichnung_cline_d1.gif/350px-Antonow_An-32_Risszeichnung_cline_d1.gif)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a7/Sun_Air_Charter_Antonov_An-32_UA-320-1.jpg/220px-Sun_Air_Charter_Antonov_An-32_UA-320-1.jpg)
Развој Ан-32 почиње када се у политици СССР-у осетила потреба за авионом на бази Ан-26, који би могао да врши операције у отежаним планинским условима до 4500 m, са кратких полетних стаза и у тропској клими температуре ваздуха до 50°С. Први купац и корисник овог авиона била је Индија, делом због добрих односа вође СССР-а Леонида Брежњева и Индире Ганди.
Историјат пројекта Ан-32
- 16.06.1975. - објављена је Наредба Министарства ваздухопловне индустрије СССР-а о развоју авиона за аеродроме високог нивоа.
- 9.07.1976. - Ан-32 је извео први лет. Авионом је управљала посада у саставу: Володимир Ткаченко – капетан, Јуриј Курлин – копилот, Григориј Гумењук – навигатор, Михајло Трошин – инжењер лета, Виталиј Јасков – радио-оператер и Анатолиј Загумењ – водећи инжењер за тестирање летења.
- 6.11. до 13.12.1976. - авион Ан-32 је први пут приказан у Индији.
- 30.12.1980. - Савет министара СССР-а издао је Наредбу бр. 2743-РС о развоју и производњи авиона Ан-32 за извозне испоруке индијском ваздухопловству (118 авиона).
- У октобру 1982. - први предпроизводни авион Ан-32 (С/Н 001) изашао је из монтажне хале Кијевског друштва за производњу авиона (КиАПА).
- У јануару 1983. - Врховни командант Ваздухопловства издао је Наредбу бр. 41 о извођењу пробних летова Ан-32 како у СССР-у тако и у Индији.
- 17.02.1983. - почела су заједничка званична тестирања авиона Ан-32.
- У октобру – новембру 1985. - Са Ан-32 је постављено 14 светских рекорда висине лета са разним теретима.
- Године 1986. - покренута производња авиона Ан-32 за Авганистан (укупно је склопљено 75 авиона).
- 11.05.1987. - Државни комитет Савета министара СССР-а за војна и индустријска питања усвојио је Резолуцију број 266 о модификацији Ан-32 и додељивању ознаке Ан-32Б новој верзији.
- 16.02.1993. - противпожарни авион Ан-32П извео је први лет. Ан-32П је управљала посада у саставу: Анатолиј Слободенук – капетан, Володимир Терскиј – копилот.
- Године 1995. Ан-32Б је добио Сертификат бр. 79-32Б издат од стране ИАЦ Ваздухопловног регистра[2].
Конструкција
Авион Ан-32 је наследио аеродинамичку концепцију од Ан-24, слободноносећег висококррилца. Крило је у плану трапезног облика. Авион је потпуно метални, крило и репови кесонске а труп полумонокок конструкције. Механизација крила је од два центопланска закрилца и два закрилца с истовременом функцијом елерона (крилаца).
Високо смештени носачи мотора изнад крила омогућили су уградњу пропелера с краковима већег дијаметра. Већим елисама и снажнијим моторима авион је добио одличне особине узлетања и лета, поготово на аеродромима у тропским крајевима и на већим надморским висинама, односно у условима где турбоелисни мотори знатно губе на снази.
Карактеристике и намена
Ан-26 је средњи транспортно-десантни авион, превасходно за тактички и оперативни војни ваздушни транспорт живе силе и војне опреме, у повољним и сложеним метеоролошким условима, дању и ноћу. У основној намени је обезбеђено да авион Ан-26 носи 39 војника или 30 падобранаца с личном опремом, 26 рањеника на носилима, самоходна средства АСУ-57 и СД-85, аутомобил ГАЗ-69, минобацач од 120 mm итд., што се све може избацити из ваздуха у току лета.
Теретна верзија може понети до 6.700 кг терета који се у 12,48 м дуги, 2,30 м широк и 1,84 м висок простор утоварује преко спуштене "рампе" у репном делу авиона. Путничка верзија има 55 седишта.[3]
Верзије
- Ан-32 - основна верзија.
- Ан-32А - прва цивилна варијанта.
- Ан-32Б - унапређена верзија.
- Ан-32Б-100 - верзија са повећаном носивости на 7.5 тона.
- Ан-32МП - патролна верзија.
- Ан-32П - верзија за гашење пожара.
Оперативно коришћење
Авион се серијски производио у Кијевском ваздухопловном комбинату од 1982. до 1996. године и укупно је произведено 358 авиона. Највише авиона је испоручено Индији (118 ком.) и Авганистану (75 ком.). Авиони су коришћени за војне потребе као транспортни авиони за превоз трупа и опреме, за бацање падобранаца и као патролни авион. За цивилне потребе авион је коришћен као путнички авион и авион за гашење пожара[4][5].
Земље корисници
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a5/World_operators_of_the_An-32.png/280px-World_operators_of_the_An-32.png)
|
|
|
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/09/%D0%90%D0%BD%D1%82%D0%BE%D0%BD%D0%BE%D0%B2_%D0%90%D0%BD-32_3609%2C_%D0%9D%D0%B5%D0%B6%D0%B8%D0%BD_RP63785.jpg/220px-%D0%90%D0%BD%D1%82%D0%BE%D0%BD%D0%BE%D0%B2_%D0%90%D0%BD-32_3609%2C_%D0%9D%D0%B5%D0%B6%D0%B8%D0%BD_RP63785.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/70/MNS_An-32.jpg/220px-MNS_An-32.jpg)
Референце
- ^ Jane's All The World's Aircraft,1988-89
- ^ https://antonov.com/en/history/an-32
- ^ "Kiev Aviation Plant: 'Aviant'" Архивирано на сајту Wayback Machine (3. август 2008) aviant.ua., 12. Novembar 2011.
- ^ https://www.sibpsa.ru/sis_pp/sr_br/avia/view.php?code=4
- ^ https://defence-ua.com/people_and_company/na_dp_antonov_hochut_virobljati_u_indiji_novu_versiju_litaka_na_bazi_an_32-6122.html
- ^ Hoyle Flight International 11–17 Decembаr 2012.
Литература
- Jane's All The World's Aircraft,1988-89
- Hoyle Flight International 11–17 Decembаr 2012.
- Арсениев Е.В, Берне Л.П и др. История конструкций Самолетов в СССР 1951-1965 гг. Москва: Машинострение. 2002. ISBN 5-217-02918-8.
- Alexander, Jean. Russian Aircraft since 1940. London: Purnell Book Services, 1975.
- Gordon,Yefim & Komissarov, Dmitry. Antonov An-12. Midland. Hinkley. 2007. ISBN 978-1-85780-255-9.
- Gunston, Bill. The Osprey Encyclopedia of Russian Aircraft 1875–1995. . London: Osprey. 1995. ISBN 1-85532-405-9. .
- Lake, Jon. "Antonov's An-8 Camp: The Little Known Pioneer". Air International, September 2004, Vol 67 No 3. pp. 24–27.
- Simpson, Rod. Airlife's World Aircraft. Airlife Publishing Ltd. London. 2001. ISBN 1-84037-115-3.
Спољашње везе
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- https://antonov.com/en/history/an-32
- http://www.airwar.ru/enc/craft/an32.html
- http://www.aviant.ua/eng/aviant.html Архивирано на сајту Wayback Machine (3. август 2008) "Kiev Aviation Plant: 'Aviant'"
- http://vazduhoplovnetradicijesrbije.rs/index.php/istorija/antonov-an-26
- https://www.sibpsa.ru/sis_pp/sr_br/avia/view.php?code=4
- https://defence-ua.com/people_and_company/na_dp_antonov_hochut_virobljati_u_indiji_novu_versiju_litaka_na_bazi_an_32-6122.html
- п
- р
- у
- ОКА-I
- ОКА-V
- ОКА-VI
- ОКА-VII
- А-1
- А-2
- Лем-2
- А-7
- А-9
- А-10
- А-11
- А-13
- А-15
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b3/Antonov_logo.png/80px-Antonov_logo.png)
вишенаменски
|