Etilendiamin
![]() | |||
| |||
![]() | |||
Nazivi | |||
---|---|---|---|
Preferisani IUPAC naziv 1,2-Diaminoetan | |||
Sistemski IUPAC naziv Etan-1,2-diamin[2] | |||
Drugi nazivi Edamin[1] | |||
Identifikacija | |||
| |||
3D model (Jmol) |
| ||
Abrevijacija | en | ||
Bajlštajn | 605263 | ||
ChEBI |
| ||
ChemSpider |
| ||
ECHA InfoCard | 100.003.154 | ||
EC broj | 203-468-6 | ||
Gmelin Referenca | 1098 | ||
KEGG[3] |
| ||
MeSH | ethylenediamine | ||
PubChem[4][5] C ID |
| ||
RTECS | KH8575000 | ||
UNII |
| ||
UN broj | 1604 | ||
SMILES
| |||
Svojstva | |||
C2H8N2 | |||
Molarna masa | 60,10 g·mol−1 | ||
Agregatno stanje | bezbojna tečnost | ||
Miris | poput amonijaka | ||
Gustina | 899 mg mL−1 | ||
Tačka topljenja | 28.142 °C; 50.687 °F; 28.415 K | ||
log P | −2,057 | ||
Napon pare | 1,3 kPa (na 20 °C) | ||
kH | 5,8 mol Pa−1 kg−1 | ||
Indeks refrakcije (nD) | 1,4565 | ||
Termohemija | |||
Specifični toplotni kapacitet, C | 172,59 J K−1 mol−1 | ||
Standardna molarna entropija S | 202,42 J K−1 mol−1 | ||
Std entalpija formiranja (ΔfH⦵298) | −63,55–−62,47 kJ mol−1 | ||
Std entalpija sagorevanja ΔcH | −1.8678–−1.8668 MJ mol−1 | ||
Opasnosti | |||
GHS grafikoni | ![]() ![]() ![]() ![]() | ||
GHS signalna reč | Opasnost | ||
H226, H302, H312, H314, H317, H334 | |||
P261, P280, P305+351+338, P310 | |||
EU klasifikacija (DSD) | ![]() | ||
R-oznake | R10, R21/22, R34, R42/43 | ||
S-oznake | (S1/2), S26, S36/37/39, S45 | ||
NFPA 704 | ![]() 3 2 3 | ||
Tačka paljenja | 38 °C | ||
Tačka spontanog paljenja | 380 °C (716 °F; 653 K) | ||
Eksplozivni limiti | 2,7–16% | ||
Letalna doza ili koncentracija (LD, LC): | |||
LD50 (LD50) | 1,2 g kg−1 (oralno, pacov) | ||
Srodna jedinjenja | |||
Srodne alkanaminske materije | |||
Srodna jedinjenja | |||
Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci se odnose na standardno stanje materijala (na 25 °C [77 °F], 100 kPa). | |||
![]() ![]() ![]() | |||
Reference infokutije | |||
Etilendiamin je organsko jedinjenje sa formulom C2H4(NH2)2. On je bezbojna tečnost sa mirisom sličnom amonijaku. On je veoma bazan amin. Tečnost formira dim u kontaktu sa vlažnim vazduhom. On je u širokoj primeni kao gradivni blok u hemijskoj sintezi. Oko 500.000.000 kg je proizvedeno 1998.[6]
Sinteza
Etilendiamin se industrijski proizvodi iz 1,2-dihloroetana i amonijaka pod pritiskom na 180 °C u vodenoj sredini:[6][7]
U ovoj reakciji se formira hlorovodonik, koji formira so sa aminom. Amin se oslobađa adicijom natrijum hidroksida i može se izdvojiti destilacijom. Dietilentriamin (DETA) i trietilentetramin (TETA) se formiraju kao nusproizvodi.
Reference
- ^ „32007R0129”. European Union. 12. 2. 2007. Annex II. Приступљено 3. 5. 2012.
- ^ „ethylenediamine - Compound Summary”. PubChem Compound. USA: National Center for Biotechnology Information. 16. 9. 2004. Identification and Related Records. Приступљено 3. 5. 2012.
- ^ Joanne Wixon; Douglas Kell (2000). „Website Review: The Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes — KEGG”. Yeast. 17 (1): 48—55. doi:10.1002/(SICI)1097-0061(200004)17:1<48::AID-YEA2>3.0.CO;2-H.
- ^ Li Q, Cheng T, Wang Y, Bryant SH (2010). „PubChem as a public resource for drug discovery.”. Drug Discov Today. 15 (23-24): 1052—7. PMID 20970519. doi:10.1016/j.drudis.2010.10.003. уреди
- ^ Evan E. Bolton; Yanli Wang; Paul A. Thiessen; Stephen H. Bryant (2008). „Chapter 12 PubChem: Integrated Platform of Small Molecules and Biological Activities”. Annual Reports in Computational Chemistry. 4: 217—241. doi:10.1016/S1574-1400(08)00012-1.
- ^ а б Karsten Eller, Erhard Henkes, Roland Rossbacher, Hartmut Höke "Amines, Aliphatic" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, 2005 Wiley-VCH Verlag, Weinheim. . doi:10.1002/14356007.a02_001. Недостаје или је празан параметар
|title=
(помоћ) - ^ Hans-Jürgen Arpe, Industrielle Organische Chemie, 6. Auflage (2007), Seite 245, Wiley VCH
Spoljašnje veze
- IRIS EPA Ethylenediamine
- Chemical data