Hidrazin
| |||
| |||
![]() Hydrazine hydrate | |||
Nazivi | |||
---|---|---|---|
Sistemski IUPAC naziv Hidrazin[2] | |||
Drugi nazivi Diamin[1] Diazan[2] | |||
Identifikacija | |||
| |||
3D model (Jmol) |
| ||
3DMet | B00770 | ||
Bajlštajn | 878137 | ||
ChEBI |
| ||
ChemSpider |
| ||
ECHA InfoCard | 100.005.560 | ||
EC broj | 206-114-9 | ||
Gmelin Referenca | 190 | ||
KEGG[3] |
| ||
MeSH | Hydrazine | ||
PubChem[4][5] C ID |
| ||
RTECS | MU7175000 | ||
UNII |
| ||
UN broj | 2029 | ||
SMILES
| |||
Svojstva | |||
N 2H 4 | |||
Molarna masa | 32,0452 g mol−1 | ||
Agregatno stanje | Bezbojna tečnost | ||
Gustina | 1,021 g cm−3 | ||
Tačka topljenja | 2 °C; 35 °F; 275 K | ||
Tačka ključanja | 114 °C; 237 °F; 387 K | ||
log P | 0,67 | ||
Napon pare | 1 kP (na 30,7°C) | ||
Kiselost (pKa) | 8,10[6] | ||
Baznost (pKb) | 5,90 | ||
Indeks refrakcije (nD) | 1,46044 (na 22°C) | ||
Viskoznost | 0,876 cP | ||
Struktura | |||
Oblik molekula (orbitale i hibridizacija) | Trougano piramidalni na N | ||
Dipolni moment | 1,85 D[7] | ||
Termohemija | |||
Standardna molarna entropija S | 121,52 J K−1 mol−1 | ||
Std entalpija formiranja (ΔfH⦵298) | 50,63 kJ mol−1 | ||
Opasnosti | |||
Bezbednost prilikom rukovanja | ICSC 0281 | ||
GHS grafikoni | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||
GHS signalna reč | Opasnost | ||
H226, H301, H311, H314, H317, H331, H350, H410 | |||
P201, P261, P273, P280, P301+310, P305+351+338 | |||
EU klasifikacija (DSD) | ![]() ![]() | ||
R-oznake | R45, R10, R23/24/25, R34, R43, R50/53 | ||
S-oznake | S53, S45, S60, S61 | ||
NFPA 704 | ![]() 4 4 3 | ||
Tačka paljenja | 52 °C (126 °F; 325 K) | ||
Tačka spontanog paljenja | 24 to 270 °C (75 to 518 °F; 297 to 543 K) | ||
Eksplozivni limiti | 1.8–99.99% | ||
Letalna doza ili koncentracija (LD, LC): | |||
LD50 (LD50) | 59–60 mg/kg (oralno u pacovima, miševima)[10] | ||
LC50 (LC50) | 260 ppm (pacov, 4 hr) 630 ppm (pacov, 1 hr) 570 ppm (pacov, 4 hr) 252 ppm (miš, 4 hr)[11] | ||
SAD zdravstvene granice izlaganja (NIOSH): | |||
PEL (dozvoljivo) | TWA 1 ppm (1.3 mg/m3) [koža][9] | ||
REL (preporučeno) | Ca C 0.03 ppm (0.04 mg/m3) [2-sata][9] | ||
IDLH (neposredna opasnost) | Ca [50 ppm][9] | ||
Srodna jedinjenja | |||
Srodna jedinjenja | Amonijak | ||
Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci se odnose na standardno stanje materijala (na 25 °C [77 °F], 100 kPa). | |||
![]() ![]() ![]() | |||
Reference infokutije | |||
Hidrazin (diazan) neorgansko jedinjenje je sa formulom N2H4. On je bezbojna zapaljiva tečnost sa mirisom sličnom amonijaku. Hidrazin je veoma toksičan i veoma je nestabilan, osim ako se njime rukuje u rastvoru. Godine 2002. je proizvedeno oko 260.000 tona.[12] Hidrazin se uglavnom koristi kao agens za formiranje pene u pripremi polimernih pena, a nalazi i znatnu primenu kao prekurzor za polimerizacione katalizatore i lekove. Osim toga, hidrazin se koristi u raznim raketnim gorivima i za pripremu gasnih prekurzora koji se koriste u vazdušnim jastucima. Hidrazin se koristi u nuklearnim i konvencionalnim električnim centralama u sistemima vodene pare kao sakupljač kiseonika, kojim se kontrolišu koncentracije rastvorenog kiseonika radi redukovanja korozije.
Molekulska struktura i osobine
Hidrazin formira monohidrat koji ima veću gustinu (1,032 g/cm3) od anhidratnog materijala.
Hidrazin se može formirati iz dva molekula amonijaka uklanjanjem jednog vodonika po molekulu. Svaka H2N-N podjedinica je piramidalnog oblika. N-N rastojanje je 1,45 Å (145 pm), i molekul poprima gauche konformaciju.[13] Rotaciona barijera dva puta veća od etana. Ova strukturna svojstva su slična gasovitom vodonik peroksidu, koji poprima zakrivljenu antiklinalnu konformaciju, i takođe ima jaku rotacionu barijeru.
Hidrazin ima bazna (alkalna) hemijska svojstva, slična amonijaku:
- N2H4 + H2O → [N2H5]+ + OH−
sa vrednostima:[14]
- Kb = 1,3 x 10−6
- pKa = 8,1
(za amonijak Kb = 1,78 x 10−5)
Hidrazin se teško deprotonuje:[15]
- [N2H5]+ + H2O → [N2H6]2+ + OH− Kb = 8.4 x 10−16
Toplota sagorevanja hidrazina u kiseoniku (vazduhu) je 194,1 x 105 J/kg (9345 BTU/lb).[16]
Reference
- ^ „NIOSH Guide - Hydrazine”. Centers for Disease Control. Приступљено 16. 8. 2012.
- ^ а б „hydrazine - PubChem Public Chemical Database”. The PubChem Project. USA: National Center for Biotechnology Information.
- ^ Joanne Wixon; Douglas Kell (2000). „Website Review: The Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes — KEGG”. Yeast. 17 (1): 48—55. doi:10.1002/(SICI)1097-0061(200004)17:1<48::AID-YEA2>3.0.CO;2-H.
- ^ Li Q, Cheng T, Wang Y, Bryant SH (2010). „PubChem as a public resource for drug discovery.”. Drug Discov Today. 15 (23-24): 1052—7. PMID 20970519. doi:10.1016/j.drudis.2010.10.003. уреди
- ^ Evan E. Bolton; Yanli Wang; Paul A. Thiessen; Stephen H. Bryant (2008). „Chapter 12 PubChem: Integrated Platform of Small Molecules and Biological Activities”. Annual Reports in Computational Chemistry. 4: 217—241. doi:10.1016/S1574-1400(08)00012-1.
- ^ Hall, H.K., J. Am. Chem. Soc., 1957, 79, 5441.
- ^ Greenwood, Norman N.; Earnshaw, Alan (1997). Chemistry of the Elements (II изд.). Oxford: Butterworth-Heinemann. ISBN 0080379419.
- ^ „Hydrazine safety data sheet”. Архивирано из оригинала 01. 01. 2014. г. Приступљено 15. 10. 2013.
- ^ а б в NIOSH Džepni vodič hemijskih hazarda 0329
- ^ Martel, B.; Cassidy, K. (2004). Chemical Risk Analysis: A Practical Handbook. Butterworth–Heinemann. стр. 361. ISBN 1-903996-65-1.
- ^ „Hydrazine”. Immediately Dangerous to Life and Health. National Institute for Occupational Safety and Health (NIOSH).
- ^ Jean-Pierre Schirmann, Paul Bourdauducq "Hydrazine" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, Wiley-VCH, Weinheim, 2002. . doi:10.1002/14356007.a13_177. Недостаје или је празан параметар
|title=
(помоћ) - ^ Miessler, Gary L. and Tarr, Donald A. Inorganic Chemistry, Third Edition Pearson Prentice Hall . . 2004. ISBN 978-0-13-035471-6.
- ^ Handbook of Chemistry and Physics", 83rd edition, CRC Press, 2002
- ^ Holleman, A. F.; Wiberg, E. "Inorganic Chemistry" Academic Press: San Diego. 2001. ISBN 978-0-12-352651-9.
- ^ Chemical Hazard Properties Table at NOAA.gov
Literatura
- Martel, B.; Cassidy, K. (2004). Chemical Risk Analysis: A Practical Handbook. Butterworth–Heinemann. стр. 361. ISBN 978-1-903996-65-2.
Vidi još
Spoljašnje veze
- The Late Show with Rob! Tonight’s Special Guest: Hydrazine (PDF) – Robert Matunas
- Hydrazine - chemical product info: properties, production, applications.
- Hydrazine toxicity
- CDC - NIOSH Pocket Guide to Chemical Hazards
- п
- р
- у
- 4-PTSC
- Acilhidrazin
- ADH
- Adjudin
- Agaritin
- Benmoksin
- Kadralazin
- Karbazid
- Karbidopa
- Karbohidrazid
- Daminozid
- Dihidralazin
- DNPH
- Endralazin
- Giromitrin
- HBT
- Hidralazin
- Hidrazid
- Hidrazin
- Hidrazon
- Iproklozid
- Iproniazid
- Izokarboksazid
- Izoniazid
- Mebanazin
- Metfendrazin
- MMH
- Nialamid
- Oktamoksin
- PEH
- Fenelzin
- Feniprazin
- Fenoksipropazin
- Fenilhidrazin
- Pildralazin
- Pimagedin
- Pivalilbenzhidrazin
- Prokarbazin
- Safrazin
- Semikarbazid
- Semikarbazon
- SDMH
- Tetrafluorohidrazin
- UDMH